Ераст Павлович Гарін (рос. Эраст Павлович Гарин, справжнє прізвище Герасимов; 28 жовтня (10 листопада) 1902, Рязань, Російська імперія — 4 вересня 1980, Москва, РРФСР) — радянський російський актор театру і кіно, режисер, сценарист. Народний артист СРСР.
Ераст Гарін | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народився | 28 жовтня (10 листопада) 1902 Рязань, Російська імперія | |||
Помер | 4 вересня 1980 (77 років) Москва, РРФСР, СРСР | |||
Поховання | Ваганьковське кладовище | |||
Громадянство | ![]() ![]() ![]() | |||
Діяльність | актор, театральний режисер, кінорежисер, сценарист | |||
Alma mater | d | |||
Роки діяльності | 1919-1975 | |||
У шлюбі з | d | |||
IMDb | ID 0307435 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
|
Життєпис
У 1919 році Гарін закінчив Рязанську гімназію і пішов добровольцем в Червону Армію. У 1919—1921 роках, будучи червоноармійцем, грав на сцені Рязанського гарнізонного театру (першому самодіяльному театрі Червоної Армії). Тоді ж взяв сценічний псевдонім «Гарін». З цим театром потрапив до Москви, де був помічений Всеволодом Мейєрхольдом, який першим оцінив талант молодого актора і запросив його в свою студію. У 1921 році Гарін поступив в студію, а в 1922 році перейшов в Театр імені В. Е. Мейерхольда (ГосТиМ), де пропрацював до 1936 року. Грав у виставах «Трест» за романом Іллі Еренбурга; «Мандат» за п'єсою Миколи Ердмана; «Ревізор» за п'єсою Миколи Гоголя; «Горе розуму» за п'єсою «Горе від розуму» Олександра Грибоєдова, «Останній рішучий» за п'єсою і інших.
Паралельно з роботою в театрі в 1926 році закінчив Державні експериментальні театральні майстерні Наркомосу РРФСР (ГЭКТЕМАС).
У 1934 році співпрацював з Робочим театром Пролеткульту, художнім керівником якого був Сергій Ейзенштейн.
У 1936 році, бажаючи спробувати себе в самостійній творчості, перейшов від Мейерхольда в Ленінградський театр Комедії, де працював актором і режисером до 1950 року, поставивши за цей час кілька вистав: «Проста дівчина» за п'єсою Василя Шкваркіна, «Ведмідь» Антона Чехова, «Вас викликає Таймир» Олександра Галича і Костянтина Ісаєва, «Син народу» Юрія Германа та інші.
З 1946 року був актором і режисером Театру студії кіноактора в Москві.
Уперше на екрані з'явився в 1934 році в ролі ад'ютанта Коблукова в комедії Олександра Файнциммера «Поручик Кіже».
Пізніше актор багато знімався, найвідоміші фільми з його участю «Одруження» (1936), «Музична історія» (1940), «Весілля» (1944), «Попелюшка» (1947), «Ревізор» (1952), «Незакінчена повість» (1955), «Дівчина без адреси» (1957), «Відьма» (1958), «Оптимістична трагедія» (1963), «Каїн XVIII» (1963), «Звичайне диво» (1964), «Веселі расплюєвські дні» (1966), «Джентльмени удачі» (1971), «12 стільців» (1971), «Багато шуму з нічого» (1973), «Професія — кіноактор» (1979) та інших.
Разом з дружиною Хесей Локшиною вони зняли кілька фільмів, у тому числі «Одруження» (1936), «Доктор Калюжний» (1939), «Принц і жебрак» («Том Кенті») (1942), «Синьогорія» (1946), «Синя пташка» (1955), «Фонтан» (короткометражний) (1955), «Звичайне диво» (1964), «Веселі расплюєвські дні» (1966).
Паралельно з роботою в кіно Ераст Гарін багато працював в мультиплікації. Його голосом говорять безліч різних персонажів, найвідоміший з яких ослик Іа Іа в мультфільмі про Вінні Пуха. Він озвучував також мультфільми «Чарівний скарб» (1950), «Зачарований хлопчик» (1955), «Дюймовочка» (1958), «Кіт риболов» (1964), «Жаба мандрівниця» (1965).
Ераст Гарін багато працював на радіо, був режисером першого радіовистави «Тридцять три раунди».
У 1966 році під час роботи над фільмом «Веселі расплюєвські дні» сталася аварія. Ерасту Павловичу видалили одне око, друге практично не бачило.
У середині 1970-х років актора перестали запрошувати в кіно і театральні постановки.
Ераст Гарін був Народним артистом СРСР (1977); лауреатом Сталінської премії (1941, за роль Тараканова у фільмі «Музична історія»). У 1961 році на Міжнародному кінофестивалі в Каннах він був нагороджений Спеціальним призом за чоловічу роль у фільмі «Відьма».
Помер 4 вересня 1980. Похований у Москві на Ваганьковському кладовищі.
Першою (цивільною) дружиною Гаріна була Любов Саввішна Фейгельман (псевдонім Любов Руднєва), їхня дочка Ольга — письменниця і мистецтвознавець.
Друга дружина — режисер Хеся Олександрівна Локшина.
У 2004 році вийшла в світ книга про Ераста Гаріна «Учень чародія. Книга про Ераста Гаріна», упорядник якої відомий російський режисер аніматор . У книзі вперше опубліковані листи Гаріна до дружини і рідкісні матеріали про кіно і театр 1920-х років і, зокрема, про театр Всеволода Мейерхольда.
Фільмографія
- 1934 — Поручик Кіже — ад'ютант
- 1937 — Одруження — Подколесин
- 1938 — На кордоні — диверсант Волков
- 1940 — Музична історія — Федір Терентійович Тараканов
- 1941 — Бойовий киносборник № 7 — німецький солдат
- 1942 — Швейк готується до бою — Франсуа
- 1944 — Іван Нікулін — російський матрос — Тихон Спиридонович
- 1944 — Весілля — Епамінонд Максимович Апломбов
- 1946 — Синьогора — епізод
- 1947 — Попелюшка — Король
- 1949 — Зустріч на Ельбі — капітан Томмі
- 1952 — Джамбул — епізод
- 1952 — Ревізор — поштмейстер Іван Кузьмич Шпекин
- 1954 — Синя пташка (короткометражний) — Пєтухов
- 1955 — Незакінчена повість — Колосков
- 1955 — Нестерка — школяр Самохвальскій
- 1955 — Фонтан (короткометражний) — Пєтухов
- 1957 — Дівчина без адреси — дід Каті
- 1958 — Відьма (короткометражний) — Савелій Гикін
- 1958 — Йшли солдати... — німецький солдат Якоб Гофман
- 1960 — Російський сувенір — магістр філософії Джонс Підапс
- 1961 — Оленка — вчитель Костянтин Веніамінович
- 1961 — Водяний (короткометражний) — Прохор Васильович Ликов, «Водяний»
- 1962 — Монета — перехожий
- 1962 — Незвичайне місто
- 1963 — Каїн XVIII — король Каїн XVIII
- 1963 — Оптимістична трагедія — Вожачок
- 1964 — Звичайне диво — Король
- 1966 — Веселі расплюєвські дні — Кандид Касторовіч Тарелкин / Сила Сілич Копилов, відставний надвірний радник
- 1968 — Півгодини на чудеса — король
- 1970 — Два дні чудес — екзаменатор-професор
- 1971 — 12 стільців — критик в театрі
- 1971 — Джентльмени удачі — професор-археолог Микола Георгійович Мальцев
- 1971 — Якщо ти чоловік... — садівник Ульянич
- 1973 — Багато галасу даремно — Кисіль
- 1973 — (Нейлон 100 %) — приборкувач, старий артист
- 1975 — Міняю собаку на паровоз — хормейстер
- 1975 — Пошехонська старовина — Василь Порфірич
Озвучування
- 1947 — Квартет
- 1948 — Федя Зайцев — учитель
- 1950 — Чарівний скарб — суддя
- 1953 — Лісовий концерт
- 1955 — Зачарований хлопчик — Мартин
- 1955 — Стьопа-моряк — (не вказано в титрах): іграшковий клоун (він же — голос по радіо)
- 1956 — Дванадцять місяців — професор
- 1956 — Дівчинка в джунглях
- 1956 — Палка-виручалка — старий
- 1957 — Виконання бажань — король Салерно
- 1958 — Краса Ненаглядна — цар
- 1958 — Спортландія
- 1958 — Таємниця далекого острова — професор
- 1959 — Легенда про заповіт мавра — суддя
- 1960 — Чоловічка намалював я — учитель
- 1961 — Дорога копійка — пенс
- 1961 — Дракон — дідусь
- 1961 — Сімейна хроніка — Пудель-фотограф
- 1961 — Цибуліно — гарбуз
- 1962 — Дикі лебеді — єпископ
- 1963 — Дочка сонця
- 1963 — Свиня-скарбничка
- 1964 — Дюймовочка — рак
- 1964 — Кіт-риболов — вовк
- 1964 — Жабеня шукає тата — Рак-відлюдник
- 1964 — Півень і фарби — індик
- 1964 — Пошта
- 1964 — Хоробрий кравчик
- 1965 — Де я його бачив?
- 1965 — Веселі чоловічки — петрушка
- 1965 — Жаба-мандрівниця
- 1965 — Наргіс — Бамбур
- 1967 — Слоненя — пітон
- 1969 — Повернення з Олімпу
- 1971 — Без цього не можна
- 1972 — Вінні-Пух і день турбот — Ослик Іа
- 1973 — У світі байок — читає текст
- 1978 — Робінзон Кузя — папуга
Режисер
- 1937 — Одруження
- 1939 — Лікар Калюжний
- 1942 — Принц і жебрак
- 1946 — Синегорія
- 1954 — Синя пташка (короткометражний)
- 1955 — Фонтан (короткометражний)
- 1964 — Звичайне диво
- 1966 — Веселі расплюєвські дні
Сценарист
- 1937 — Одруження
- 1964 — Звичайне чудо
- 1966 — Веселі расплюєвські дні
Джерела
- Эраст Павлович Гарин. Биографическая справка [ 8 вересня 2010 у Wayback Machine.]
Посилання
- Сергей Снежкин. «Звёздные годы „Ленфильма“» (цикл передач телеканала «Культура»)
- Андрей Хржановский. Ученик чародея. 100 лет Эрасту Гарину
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Garin Erast Pavlovich Garin ros Erast Pavlovich Garin spravzhnye prizvishe Gerasimov 28 zhovtnya 10 listopada 1902 19021110 Ryazan Rosijska imperiya 4 veresnya 1980 Moskva RRFSR radyanskij rosijskij aktor teatru i kino rezhiser scenarist Narodnij artist SRSR Erast GarinNarodivsya 28 zhovtnya 10 listopada 1902 1902 11 10 Ryazan Rosijska imperiyaPomer 4 veresnya 1980 1980 09 04 77 rokiv Moskva RRFSR SRSRPohovannya Vagankovske kladovisheGromadyanstvo Rosijska imperiya Rosijska SFRR SRSRDiyalnist aktor teatralnij rezhiser kinorezhiser scenaristAlma mater dRoki diyalnosti 1919 1975U shlyubi z dIMDb ID 0307435 Nagorodi ta premiyi Erast Garin u VikishovishiZhittyepisU 1919 roci Garin zakinchiv Ryazansku gimnaziyu i pishov dobrovolcem v Chervonu Armiyu U 1919 1921 rokah buduchi chervonoarmijcem grav na sceni Ryazanskogo garnizonnogo teatru pershomu samodiyalnomu teatri Chervonoyi Armiyi Todi zh vzyav scenichnij psevdonim Garin Z cim teatrom potrapiv do Moskvi de buv pomichenij Vsevolodom Mejyerholdom yakij pershim ociniv talant molodogo aktora i zaprosiv jogo v svoyu studiyu U 1921 roci Garin postupiv v studiyu a v 1922 roci perejshov v Teatr imeni V E Mejerholda GosTiM de propracyuvav do 1936 roku Grav u vistavah Trest za romanom Illi Erenburga Mandat za p yesoyu Mikoli Erdmana Revizor za p yesoyu Mikoli Gogolya Gore rozumu za p yesoyu Gore vid rozumu Oleksandra Griboyedova Ostannij rishuchij za p yesoyu i inshih Paralelno z robotoyu v teatri v 1926 roci zakinchiv Derzhavni eksperimentalni teatralni majsterni Narkomosu RRFSR GEKTEMAS U 1934 roci spivpracyuvav z Robochim teatrom Proletkultu hudozhnim kerivnikom yakogo buv Sergij Ejzenshtejn U 1936 roci bazhayuchi sprobuvati sebe v samostijnij tvorchosti perejshov vid Mejerholda v Leningradskij teatr Komediyi de pracyuvav aktorom i rezhiserom do 1950 roku postavivshi za cej chas kilka vistav Prosta divchina za p yesoyu Vasilya Shkvarkina Vedmid Antona Chehova Vas viklikaye Tajmir Oleksandra Galicha i Kostyantina Isayeva Sin narodu Yuriya Germana ta inshi Z 1946 roku buv aktorom i rezhiserom Teatru studiyi kinoaktora v Moskvi Upershe na ekrani z yavivsya v 1934 roci v roli ad yutanta Koblukova v komediyi Oleksandra Fajncimmera Poruchik Kizhe Piznishe aktor bagato znimavsya najvidomishi filmi z jogo uchastyu Odruzhennya 1936 Muzichna istoriya 1940 Vesillya 1944 Popelyushka 1947 Revizor 1952 Nezakinchena povist 1955 Divchina bez adresi 1957 Vidma 1958 Optimistichna tragediya 1963 Kayin XVIII 1963 Zvichajne divo 1964 Veseli rasplyuyevski dni 1966 Dzhentlmeni udachi 1971 12 stilciv 1971 Bagato shumu z nichogo 1973 Profesiya kinoaktor 1979 ta inshih Razom z druzhinoyu Hesej Lokshinoyu voni znyali kilka filmiv u tomu chisli Odruzhennya 1936 Doktor Kalyuzhnij 1939 Princ i zhebrak Tom Kenti 1942 Sinogoriya 1946 Sinya ptashka 1955 Fontan korotkometrazhnij 1955 Zvichajne divo 1964 Veseli rasplyuyevski dni 1966 Paralelno z robotoyu v kino Erast Garin bagato pracyuvav v multiplikaciyi Jogo golosom govoryat bezlich riznih personazhiv najvidomishij z yakih oslik Ia Ia v multfilmi pro Vinni Puha Vin ozvuchuvav takozh multfilmi Charivnij skarb 1950 Zacharovanij hlopchik 1955 Dyujmovochka 1958 Kit ribolov 1964 Zhaba mandrivnicya 1965 Erast Garin bagato pracyuvav na radio buv rezhiserom pershogo radiovistavi Tridcyat tri raundi U 1966 roci pid chas roboti nad filmom Veseli rasplyuyevski dni stalasya avariya Erastu Pavlovichu vidalili odne oko druge praktichno ne bachilo U seredini 1970 h rokiv aktora perestali zaproshuvati v kino i teatralni postanovki Erast Garin buv Narodnim artistom SRSR 1977 laureatom Stalinskoyi premiyi 1941 za rol Tarakanova u filmi Muzichna istoriya U 1961 roci na Mizhnarodnomu kinofestivali v Kannah vin buv nagorodzhenij Specialnim prizom za cholovichu rol u filmi Vidma Pomer 4 veresnya 1980 Pohovanij u Moskvi na Vagankovskomu kladovishi Pershoyu civilnoyu druzhinoyu Garina bula Lyubov Savvishna Fejgelman psevdonim Lyubov Rudnyeva yihnya dochka Olga pismennicya i mistectvoznavec Druga druzhina rezhiser Hesya Oleksandrivna Lokshina U 2004 roci vijshla v svit kniga pro Erasta Garina Uchen charodiya Kniga pro Erasta Garina uporyadnik yakoyi vidomij rosijskij rezhiser animator U knizi vpershe opublikovani listi Garina do druzhini i ridkisni materiali pro kino i teatr 1920 h rokiv i zokrema pro teatr Vsevoloda Mejerholda Filmografiya1934 Poruchik Kizhe ad yutant 1937 Odruzhennya Podkolesin 1938 Na kordoni diversant Volkov 1940 Muzichna istoriya Fedir Terentijovich Tarakanov 1941 Bojovij kinosbornik 7 nimeckij soldat 1942 Shvejk gotuyetsya do boyu Fransua 1944 Ivan Nikulin rosijskij matros Tihon Spiridonovich 1944 Vesillya Epaminond Maksimovich Aplombov 1946 Sinogora epizod 1947 Popelyushka Korol 1949 Zustrich na Elbi kapitan Tommi 1952 Dzhambul epizod 1952 Revizor poshtmejster Ivan Kuzmich Shpekin 1954 Sinya ptashka korotkometrazhnij Pyetuhov 1955 Nezakinchena povist Koloskov 1955 Nesterka shkolyar Samohvalskij 1955 Fontan korotkometrazhnij Pyetuhov 1957 Divchina bez adresi did Kati 1958 Vidma korotkometrazhnij Savelij Gikin 1958 Jshli soldati nimeckij soldat Yakob Gofman 1960 Rosijskij suvenir magistr filosofiyi Dzhons Pidaps 1961 Olenka vchitel Kostyantin Veniaminovich 1961 Vodyanij korotkometrazhnij Prohor Vasilovich Likov Vodyanij 1962 Moneta perehozhij 1962 Nezvichajne misto 1963 Kayin XVIII korol Kayin XVIII 1963 Optimistichna tragediya Vozhachok 1964 Zvichajne divo Korol 1966 Veseli rasplyuyevski dni Kandid Kastorovich Tarelkin Sila Silich Kopilov vidstavnij nadvirnij radnik 1968 Pivgodini na chudesa korol 1970 Dva dni chudes ekzamenator profesor 1971 12 stilciv kritik v teatri 1971 Dzhentlmeni udachi profesor arheolog Mikola Georgijovich Malcev 1971 Yaksho ti cholovik sadivnik Ulyanich 1973 Bagato galasu daremno Kisil 1973 Nejlon 100 priborkuvach starij artist 1975 Minyayu sobaku na parovoz hormejster 1975 Poshehonska starovina Vasil Porfirich Ozvuchuvannya 1947 Kvartet 1948 Fedya Zajcev uchitel 1950 Charivnij skarb suddya 1953 Lisovij koncert 1955 Zacharovanij hlopchik Martin 1955 Stopa moryak ne vkazano v titrah igrashkovij kloun vin zhe golos po radio 1956 Dvanadcyat misyaciv profesor 1956 Divchinka v dzhunglyah 1956 Palka viruchalka starij 1957 Vikonannya bazhan korol Salerno 1958 Krasa Nenaglyadna car 1958 Sportlandiya 1958 Tayemnicya dalekogo ostrova profesor 1959 Legenda pro zapovit mavra suddya 1960 Cholovichka namalyuvav ya uchitel 1961 Doroga kopijka pens 1961 Drakon didus 1961 Simejna hronika Pudel fotograf 1961 Cibulino garbuz 1962 Diki lebedi yepiskop 1963 Dochka soncya 1963 Svinya skarbnichka 1964 Dyujmovochka rak 1964 Kit ribolov vovk 1964 Zhabenya shukaye tata Rak vidlyudnik 1964 Piven i farbi indik 1964 Poshta 1964 Horobrij kravchik 1965 De ya jogo bachiv 1965 Veseli cholovichki petrushka 1965 Zhaba mandrivnicya 1965 Nargis Bambur 1967 Slonenya piton 1969 Povernennya z Olimpu 1971 Bez cogo ne mozhna 1972 Vinni Puh i den turbot Oslik Ia 1973 U sviti bajok chitaye tekst 1978 Robinzon Kuzya papuga Rezhiser 1937 Odruzhennya 1939 Likar Kalyuzhnij 1942 Princ i zhebrak 1946 Sinegoriya 1954 Sinya ptashka korotkometrazhnij 1955 Fontan korotkometrazhnij 1964 Zvichajne divo 1966 Veseli rasplyuyevski dni Scenarist 1937 Odruzhennya 1964 Zvichajne chudo 1966 Veseli rasplyuyevski dniDzherelaErast Pavlovich Garin Biograficheskaya spravka 8 veresnya 2010 u Wayback Machine PosilannyaSergej Snezhkin Zvyozdnye gody Lenfilma cikl peredach telekanala Kultura Andrej Hrzhanovskij Uchenik charodeya 100 let Erastu Garinu