Байка́льська систе́ма рифті́в — глибинний розлом земної кори в континентальній частині Євразії протяжністю близько 2000 км, система грабенів глибинного закладення, розташованих на південному заході гірської області Прибайкалля.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl5TDBKaGFXdGhiQzB4TG5CdVp5ODBNREJ3ZUMxQ1lXbHJZV3d0TVM1d2JtYz0ucG5n.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF5TDBKaGFXdGhiQzB5TG5CdVp5ODBNREJ3ZUMxQ1lXbHJZV3d0TWk1d2JtYz0ucG5n.png)
Загальна характеристика
Дивергентна границя між Євразійською плитою й Амурською плитою, яка прямує в бік Японії зі швидкістю 4 мм/рік
Найбільші з опущених її ланок — грабен-улоговини: Байкальська, Тункінська, Баргузинська, Хубсугульська. На північному сході та сході ця система продовжується у напрямку Станового хребта, на південному заході прямує через Тункінську улоговину до озера Хубсугул. У одній з цих тектонічних западин розташоване найглибше континентальне водоймище світу — озеро Байкал з максимальною глибиною 1642 м, оточене гірськими хребтами висотою до 2000 м. Западина озера Байкал відрізняється асиметрією поперечного профілю з великою крутістю схилів західних берегів і більш пологих східних; глибина кристалічного фундаменту 4500 м.
Грабени Байкальської системи рифтів як і грабени інших рифтових зон Землі, пов'язані з великим, широким, але виразно лінійним підняттям з амплітудою до 3000-4000 м над рівнем моря. Це підняття істотно геоморфологічно виділилося в пліоцен-плейстоценовий період, тобто в епоху повсюдного гороутворення на території внутр. Азії.
Глибинна структура Байкальської системи рифтів характеризується деяким зменшенням густини матеріалу і підйомом розігрітої основної магми з верхньої мантії, що може служити причиною високої рухливості земної кори в цьому регіоні.
Орогенез
Розвиток Байкальської системи рифтів відбувався протягом неогену, місцями супроводячись вулканічною діяльністю (нині згаслою) і продовжується до сьогодні. Рифтові структури успадковують положення і простягання більш ранніх, олігоцен-ранньонеогенових прогинів.
Байкальський рифт активний. У його околицях постійно відбуваються землетруси.
Поряд з Східно-Африканським рифтом, Байкальський — ще один приклад дивергентного кордону, розташованого усередині континентальної кори.
Вулканізм
У Байкальській системі рифтів широко представлений сучасний вулканізм післяльодовикового періоду неоген-четвертинного часу. Він проявлений лавовими потоками і молодими, часто — добре збереженими шлаковими конусами. На південний захід від озера Байкал на північному борту Тункінської улоговини на лівому березі річки Іркут знаходиться вулкан Черського, а також свіжі сліди вулканічної діяльності інших підземних вогнищ. Вулканічна зона на , лежить приблизно в 400 км на північний схід від верхнього краю озера. В горах Саяна знаходиться вулканічне з вулканами Кропоткіна, Перетолчина і втоплений в базальтовому потоці кратер вулкана «Старий». Власне Окінське вулканічне плато утворене виливами по тріщині глибинного розлому базальтовим потоком завдовжки понад 75 км, який заповнив повністю або частково долини річок Хі-Гол і Жом-Болок і вилився в долину річки Оки (Саянської), яка спершу носила у тувинців назву Ок-Хем, а у бурят — Аха. Далі на північний захід від Окінського вулканічного плато лежить обширна малодосліджена вулканічна область з великою кількістю молодих вулканів післяльодникової доби. У південно-західній частині Байкальського Рифту, на території Монголії, знаходиться озеро Хубсугул. Тункінська улоговина, розташована між озерами Хубсугул і Байкал, є нині незатопленою частиною рифту — колишнім озером, подібним Байкалу і Хубсугул, ложе якого сьогодні заповнене делювіальними і алювіальними відкладами, а також продуктами вулканічної діяльності четвертинного віку: виливними базальтами і шлаками. На південний захід від Тункінської вулканічної області в долині річки джиди знаходиться ще одна молода однойменна вулканічна область відзначена жужільними конусами. На схід від озера Байкал по правій стороні долини річки Вітім у верхній течії також виявлені вулканічні конуси і невеликі базальтові потоки. Таким чином, в районі Байкальського Рифту знаходиться не менше п'яти вулканічних районів неоген-четвертинного часу: Саянський, що включає Окінське базальтове плато, Джидинський, Тункінський з вулканом Черського, Удоканський Вітімський.
Імовірно, частина вулканічних районів Монголії і Північного Китаю також можуть бути сформовані геофізичними процесами, що протікають у Байкальському Рифті.
Література
- Мала гірнича енциклопедія : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Донбас, 2004. — Т. 1 : А — К. — 640 с. — .
- Білецький В. С. Байкальська система рифтів // Велика українська енциклопедія. URL: https://vue.gov.ua/Байкальська система рифтів
Примітки
- . Архів оригіналу за 17 січня 2021. Процитовано 10 вересня 2021.
- . Архів оригіналу за 29 жовтня 2021. Процитовано 10 вересня 2021.
- . Архів оригіналу за 28 липня 2021. Процитовано 10 вересня 2021.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Bajka lska siste ma rifti v glibinnij rozlom zemnoyi kori v kontinentalnij chastini Yevraziyi protyazhnistyu blizko 2000 km sistema grabeniv glibinnogo zakladennya roztashovanih na pivdennomu zahodi girskoyi oblasti Pribajkallya Mapa Bajkalskoyi sistemi riftivRozriz Bajkalskogo riftuZagalna harakteristikaDivergentna granicya mizh Yevrazijskoyu plitoyu j Amurskoyu plitoyu yaka pryamuye v bik Yaponiyi zi shvidkistyu 4 mm rik Najbilshi z opushenih yiyi lanok graben ulogovini Bajkalska Tunkinska Barguzinska Hubsugulska Na pivnichnomu shodi ta shodi cya sistema prodovzhuyetsya u napryamku Stanovogo hrebta na pivdennomu zahodi pryamuye cherez Tunkinsku ulogovinu do ozera Hubsugul U odnij z cih tektonichnih zapadin roztashovane najglibshe kontinentalne vodojmishe svitu ozero Bajkal z maksimalnoyu glibinoyu 1642 m otochene girskimi hrebtami visotoyu do 2000 m Zapadina ozera Bajkal vidriznyayetsya asimetriyeyu poperechnogo profilyu z velikoyu krutistyu shiliv zahidnih beregiv i bilsh pologih shidnih glibina kristalichnogo fundamentu 4500 m Grabeni Bajkalskoyi sistemi riftiv yak i grabeni inshih riftovih zon Zemli pov yazani z velikim shirokim ale virazno linijnim pidnyattyam z amplitudoyu do 3000 4000 m nad rivnem morya Ce pidnyattya istotno geomorfologichno vidililosya v pliocen plejstocenovij period tobto v epohu povsyudnogo goroutvorennya na teritoriyi vnutr Aziyi Glibinna struktura Bajkalskoyi sistemi riftiv harakterizuyetsya deyakim zmenshennyam gustini materialu i pidjomom rozigritoyi osnovnoyi magmi z verhnoyi mantiyi sho mozhe sluzhiti prichinoyu visokoyi ruhlivosti zemnoyi kori v comu regioni OrogenezRozvitok Bajkalskoyi sistemi riftiv vidbuvavsya protyagom neogenu miscyami suprovodyachis vulkanichnoyu diyalnistyu nini zgasloyu i prodovzhuyetsya do sogodni Riftovi strukturi uspadkovuyut polozhennya i prostyagannya bilsh rannih oligocen rannoneogenovih proginiv Bajkalskij rift aktivnij U jogo okolicyah postijno vidbuvayutsya zemletrusi Poryad z Shidno Afrikanskim riftom Bajkalskij she odin priklad divergentnogo kordonu roztashovanogo useredini kontinentalnoyi kori VulkanizmU Bajkalskij sistemi riftiv shiroko predstavlenij suchasnij vulkanizm pislyalodovikovogo periodu neogen chetvertinnogo chasu Vin proyavlenij lavovimi potokami i molodimi chasto dobre zberezhenimi shlakovimi konusami Na pivdennij zahid vid ozera Bajkal na pivnichnomu bortu Tunkinskoyi ulogovini na livomu berezi richki Irkut znahoditsya vulkan Cherskogo a takozh svizhi slidi vulkanichnoyi diyalnosti inshih pidzemnih vognish Vulkanichna zona na lezhit priblizno v 400 km na pivnichnij shid vid verhnogo krayu ozera V gorah Sayana znahoditsya vulkanichne z vulkanami Kropotkina Peretolchina i vtoplenij v bazaltovomu potoci krater vulkana Starij Vlasne Okinske vulkanichne plato utvorene vilivami po trishini glibinnogo rozlomu bazaltovim potokom zavdovzhki ponad 75 km yakij zapovniv povnistyu abo chastkovo dolini richok Hi Gol i Zhom Bolok i vilivsya v dolinu richki Oki Sayanskoyi yaka spershu nosila u tuvinciv nazvu Ok Hem a u buryat Aha Dali na pivnichnij zahid vid Okinskogo vulkanichnogo plato lezhit obshirna malodoslidzhena vulkanichna oblast z velikoyu kilkistyu molodih vulkaniv pislyalodnikovoyi dobi U pivdenno zahidnij chastini Bajkalskogo Riftu na teritoriyi Mongoliyi znahoditsya ozero Hubsugul Tunkinska ulogovina roztashovana mizh ozerami Hubsugul i Bajkal ye nini nezatoplenoyu chastinoyu riftu kolishnim ozerom podibnim Bajkalu i Hubsugul lozhe yakogo sogodni zapovnene delyuvialnimi i alyuvialnimi vidkladami a takozh produktami vulkanichnoyi diyalnosti chetvertinnogo viku vilivnimi bazaltami i shlakami Na pivdennij zahid vid Tunkinskoyi vulkanichnoyi oblasti v dolini richki dzhidi znahoditsya she odna moloda odnojmenna vulkanichna oblast vidznachena zhuzhilnimi konusami Na shid vid ozera Bajkal po pravij storoni dolini richki Vitim u verhnij techiyi takozh viyavleni vulkanichni konusi i neveliki bazaltovi potoki Takim chinom v rajoni Bajkalskogo Riftu znahoditsya ne menshe p yati vulkanichnih rajoniv neogen chetvertinnogo chasu Sayanskij sho vklyuchaye Okinske bazaltove plato Dzhidinskij Tunkinskij z vulkanom Cherskogo Udokanskij Vitimskij Imovirno chastina vulkanichnih rajoniv Mongoliyi i Pivnichnogo Kitayu takozh mozhut buti sformovani geofizichnimi procesami sho protikayut u Bajkalskomu Rifti LiteraturaMala girnicha enciklopediya u 3 t za red V S Bileckogo D Donbas 2004 T 1 A K 640 s ISBN 966 7804 14 3 Bileckij V S Bajkalska sistema riftiv Velika ukrayinska enciklopediya URL https vue gov ua Bajkalska sistema riftivPrimitki Arhiv originalu za 17 sichnya 2021 Procitovano 10 veresnya 2021 Arhiv originalu za 29 zhovtnya 2021 Procitovano 10 veresnya 2021 Arhiv originalu za 28 lipnya 2021 Procitovano 10 veresnya 2021