Порфир Фролович Антонюк (псевдо: «Сосенко», «Кліщ»; нар. 19 вересня 1909, с. Бискупичі Руські (нині с. Нехвороща, Володимирський район, Волинська область) — пом. 7 березня 1944) — сотник, організатор та керівник баз УПА «Січ», командир Загону ім. Богуна із ВО «Турів» (11.1943-01.1944).
Порфир Антонюк | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
![]() | |||
Загальна інформація | |||
Народження | 19 вересня 1909 Біскупичі Руські, Микулицька волость, Володимир-Волинський повіт, Волинська губернія, Російська імперія | ||
Смерть | 7 березня 1944 (34 роки) (Розстріляний СБ ОУН) | ||
Псевдо | «Сосенко», «Кліщ» | ||
Військова служба | |||
Роки служби | 1943—1944 | ||
Приналежність | ![]() | ||
Вид ЗС | ![]() | ||
Формування | ![]() | ||
Командування | |||
| |||
Бойовий життєпис
Під командою «Сосенка» в Володимир-Волинському районі уже в березні 1943 було створено перше організоване формування — сотня «ім. Івана Мазепи». Навесні була створена бойова база «Січ», де розташовувався штаб, зброярня, шпиталь; вишколюють один курінь, Підстаршинська школа «ім. С. Петлюри». На терені загону, зокрема в Горохівщині, протягом весни й літа йшли жорстокі бої з нацистами.
Чисельність загону на 30 листопада 1943 становила 1.049 вояків. Але в грудні частину вояків відпустили в рідні села на період зміни лінії фронту.
До загону «Сосенка» входив єдиний в УПА польський підрозділ, який наприкінці січня 1944 року перейшов до польського 1-го батальйону 50-го (Ковельського) піхотного полку 27-ї Волинської піхотної дивізії АК під командуванням поручника Міхала Фіалки «Сокола» (пол. por. Michał Fijalka - «Sokół»), що дислокувався у селі Свинарин Турійського району. Особовий склад батальйону складався, головним чином, із польських поліцейських, які служили у німців, а після вказівки емігрантського уряду і, напевно за прикладом українських поліціянтів березня 1943-го, зі зброєю пішли в ліси.
У січні 1944 на терен несподівано прибула рейдом під командою генерал-майора Петра Вершигори дивізія Червоних партизанів «ім. Сидора Ковпака», яка знищила базу «Січ» та в раптових нападах розбила розчленовані відділи, які готувалися до переходу фронту.
«Сосенко» був арештований СБ ОУН 6 березня за переговори з німцями. 7 березня 1944 року, після суду, розстріляний.
Доля родини
У селі Нехворощах про родину Антонюків залишилися тільки спогади.
На місцевому цвинтарі після 2000-го року похоронили дружину Порфира Фроловича Клавдію Фоківну. Їхня дочка Ірина виконала мамин заповіт, привезла 95-річну стареньку у Нехворощі в труні з Львівщини, де довгий час разом мешкали, і повернулась назад.
Порфирова мати Євдокія померла в 1930-х роках від хвороби. Згодом вистрілом у вікно вбили батька Фрола Григоровича.
Старший Порфирів брат Трохим протестував проти польських порядків, вішав на місцевій церкві Бориса і Гліба червоного прапора, пробував перебратися в Росію, але його затримали чекісти і повернули назад. При нагоді емігрував із дружиною у Парагвай, потім переїхав до Аргентини.
Василя, неодруженого, під час війни вбили у Луковичах червоні партизани. Костя вивозили в Німеччину на роботи. Після війни він одружився. Нині вже покійний. По-різному складалося життя і Порфирових трьох сестер Марії, Квилини і ще однієї, яка вийшла заміж у село Сільце. Вони також уже покійні.
Див. також
Примітки
- . Архів оригіналу за 22 серпня 2019. Процитовано 22 серпня 2019.
Посилання
- Іван ОЛЬХОВСЬКИЙ, КОМАНДИР «СОСЕНКО», Українська газета плюс, № 45(185) 18-31 грудня 2008 р.[недоступне посилання з червня 2019]
- Антонюк. Поиск по документам XX века [ 26 серпня 2013 у Wayback Machine.]
- Сергій Яровенко, Бої місцевого значення. Проваджаючи 1943 рік
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Antonyuk Porfir Frolovich Antonyuk psevdo Sosenko Klish nar 19 veresnya 1909 s Biskupichi Ruski nini s Nehvorosha Volodimirskij rajon Volinska oblast pom 7 bereznya 1944 sotnik organizator ta kerivnik baz UPA Sich komandir Zagonu im Boguna iz VO Turiv 11 1943 01 1944 Porfir Antonyuk SotnikZagalna informaciyaNarodzhennya19 veresnya 1909 1909 09 19 Biskupichi Ruski Mikulicka volost Volodimir Volinskij povit Volinska guberniya Rosijska imperiyaSmert7 bereznya 1944 1944 03 07 34 roki Rozstrilyanij SB OUN Psevdo Sosenko Klish Vijskova sluzhbaRoki sluzhbi1943 1944Prinalezhnist Ukrayinska derzhava 1941 Vid ZS UPAFormuvannyaVO Turiv Komanduvannya11 1943 01 1944 Zagin im BogunaBojovij zhittyepisPid komandoyu Sosenka v Volodimir Volinskomu rajoni uzhe v berezni 1943 bulo stvoreno pershe organizovane formuvannya sotnya im Ivana Mazepi Navesni bula stvorena bojova baza Sich de roztashovuvavsya shtab zbroyarnya shpital vishkolyuyut odin kurin Pidstarshinska shkola im S Petlyuri Na tereni zagonu zokrema v Gorohivshini protyagom vesni j lita jshli zhorstoki boyi z nacistami Chiselnist zagonu na 30 listopada 1943 stanovila 1 049 voyakiv Ale v grudni chastinu voyakiv vidpustili v ridni sela na period zmini liniyi frontu Do zagonu Sosenka vhodiv yedinij v UPA polskij pidrozdil yakij naprikinci sichnya 1944 roku perejshov do polskogo 1 go bataljonu 50 go Kovelskogo pihotnogo polku 27 yi Volinskoyi pihotnoyi diviziyi AK pid komanduvannyam poruchnika Mihala Fialki Sokola pol por Michal Fijalka Sokol sho dislokuvavsya u seli Svinarin Turijskogo rajonu Osobovij sklad bataljonu skladavsya golovnim chinom iz polskih policejskih yaki sluzhili u nimciv a pislya vkazivki emigrantskogo uryadu i napevno za prikladom ukrayinskih policiyantiv bereznya 1943 go zi zbroyeyu pishli v lisi U sichni 1944 na teren nespodivano pribula rejdom pid komandoyu general majora Petra Vershigori diviziya Chervonih partizaniv im Sidora Kovpaka yaka znishila bazu Sich ta v raptovih napadah rozbila rozchlenovani viddili yaki gotuvalisya do perehodu frontu Sosenko buv areshtovanij SB OUN 6 bereznya za peregovori z nimcyami 7 bereznya 1944 roku pislya sudu rozstrilyanij Dolya rodiniU seli Nehvoroshah pro rodinu Antonyukiv zalishilisya tilki spogadi Na miscevomu cvintari pislya 2000 go roku pohoronili druzhinu Porfira Frolovicha Klavdiyu Fokivnu Yihnya dochka Irina vikonala mamin zapovit privezla 95 richnu starenku u Nehvoroshi v truni z Lvivshini de dovgij chas razom meshkali i povernulas nazad Porfirova mati Yevdokiya pomerla v 1930 h rokah vid hvorobi Zgodom vistrilom u vikno vbili batka Frola Grigorovicha Starshij Porfiriv brat Trohim protestuvav proti polskih poryadkiv vishav na miscevij cerkvi Borisa i Gliba chervonogo prapora probuvav perebratisya v Rosiyu ale jogo zatrimali chekisti i povernuli nazad Pri nagodi emigruvav iz druzhinoyu u Paragvaj potim pereyihav do Argentini Vasilya neodruzhenogo pid chas vijni vbili u Lukovichah chervoni partizani Kostya vivozili v Nimechchinu na roboti Pislya vijni vin odruzhivsya Nini vzhe pokijnij Po riznomu skladalosya zhittya i Porfirovih troh sester Mariyi Kvilini i she odniyeyi yaka vijshla zamizh u selo Silce Voni takozh uzhe pokijni Div takozh Martirolog zagiblih diyachiv OUN ta UPA Komandiri UPAPrimitki Arhiv originalu za 22 serpnya 2019 Procitovano 22 serpnya 2019 PosilannyaIvan OLHOVSKIJ KOMANDIR SOSENKO Ukrayinska gazeta plyus 45 185 18 31 grudnya 2008 r nedostupne posilannya z chervnya 2019 Antonyuk Poisk po dokumentam XX veka 26 serpnya 2013 u Wayback Machine Sergij Yarovenko Boyi miscevogo znachennya Provadzhayuchi 1943 rik