Австралі́йська біогеографі́чна о́бласть, Нотоге́я — біогеографічна область, що охоплює Австралію, Тасманію, Нову Гвінею, Соломонові острови, архіпелаг Бісмарка, Молуккські, Малі Зондські острови, а також Нову Зеландію і острови Полінезії, Меланезії, Мікронезії. Фіто- і зоогеографи часто виділяють Нову Зеландію і острови Полінезії в дві окремі біогеографічні області. Причина цього обумовлена головним чином в різних можливостях розселення тварин і рослин. Австралійська біогеографічна область поділяється на 4 підобласті.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMll6TDBWamIzcHZibVZmUVhWemRISmhiR0Z6YVdFdWMzWm5Mekl5TUhCNExVVmpiM3B2Ym1WZlFYVnpkSEpoYkdGemFXRXVjM1puTG5CdVp3PT0ucG5n.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemczTDB3bFF6TWxRVVJ1WldGZlpHVmZWMkZzYkdGalpTNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RUQ1ZETXlWQlJHNWxZVjlrWlY5WFlXeHNZV05sTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Особливості природи
Тваринний і рослинний світ відрізняється великою своєрідністю і древнім віком. Це пояснюється тим, що Австралія знаходилася у зв'язку з прилеглими частинами Азії, і лише в мезозої ізолювалась від Гондвани (Південного материка), але характер сучасних флори і фауни свідчить про тісну спорідненість з гондванськими. Подальша ізоляція Австралії сприяла тому, що населяючі її тварини і рослини продовжували розвиватися власним, незалежним шляхом. Надзвичайно багато ендеміків. Наприклад, 75 % з 12 049 видів судинних рослин (Тасманія — 1 100 видів), усі види (близько 150) сумчастих і однопрохідних ссавців, 74 % з близько 670 видів птахів.
Характерними є поліморфні (багаті видами) роди рослин, повна відсутність хвощів Equisetum, бамбуку Bambuseae, яблуневих Maloideae. До ендеміків відносять евкаліпти Eucalyptus, казуарин, своєрідні акації Acacia (400 видів) з філодіями замість листя, родина (частина родини Elaeocarpaceae). Переважають родини бобових Fabaceae (1 341 вид), миртових Myrtaceae (1 013 видів), протейних Proteáceae (660 видів), айстрових Asteráceae (529 видів).
Районування
Біогеографічна область територіально поділяється на 4 підобласті, що відрізняються одна від одної певними особливостями живої природи, які сформувались історично:
Австралійська підобласть
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2Tmk4Mk55OVZVa1ZmZERGZk1ETXdZVjl3YVdNdWFuQm5Mek0xTUhCNExWVlNSVjkwTVY4d016QmhYM0JwWXk1cWNHYz0uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TXk4ek1TOGxSREFsT1RBbFJEQWxRaklsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJERWxPREFsUkRBbFFqQWxSREFsUWtJbFJERWxPVFlsUkRBbFFqa2xSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpCZkpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXhKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUl3SlVReEpUZ3hKVVF4SlRneUpVUXhKVGhETGw4bFJEQWxRVElsUkRBbFFqSWxSREFsUWpBbFJERWxPREFsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtRbFJEQWxRamd1YW5Cbkx6TTFNSEI0TFNWRU1DVTVNQ1ZFTUNWQ01pVkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNRaVZFTVNVNU5pVkVNQ1ZDT1NWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNNRjhsUkRBbFFrVWxSREFsUWpFbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqQWxSREVsT0RFbFJERWxPRElsUkRFbE9FTXVYeVZFTUNWQk1pVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ09DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Охоплює Австралію, крім північних її районїв, острів Тасманію і ряд прилеглих островів. Переважаючі тип природних краєвидів в Австралії — і субтропічні пустелі. У ряді випадків виявляється спільність з флорами Антарктичної та (буки, кипарисові, магнолієві, араукарії, деревоподібні папороті, протейні й ін.). Проте в центральній частині материка спостерігаються розриви ареалів багатьох рослин (, банксія та ін.), що пояснюється стародавнім тривалим роз'єднанням західної і східних частин Австралії морем. На теренах області майже немає ендемічних культурних рослин з соковитими плодами. Тут батьківщина посухостійких дерев і чагарників, поширених у культурах по всьому світові (евкаліпти, акації).
Рослинність неоднорідна. Засолені пустелі центральних районів покриті солянками (, , лобода), піщані — жорсткими колючими злаками (триодія, спиніфекс). Зі сходу й заходу від цих районів поширюються території жорстколистяних чагарників — «скреб». На схід вони поступово переходять в широкі савани з невисокими акаціями та евкаліптами, що далі змінюються саванновими лісами. У міру наближення до моря на південний захід і схід материка з'являються вічнозелені субтропічні ліси, а по берегах Коралового моря і вологі тропічні ліси — гілеї, схожі за структурою та походженням з сусідніми маланезійськими гілеями. Для субтропічних і субантарктичних лісів області характерні гігантські (заввишки понад 100 м і в діаметрі до 12 м) евкаліпти, деревоподібні папороті, саговники і ін. На південному заході росте своєрідна деревоподібна ксанторія з родини лілейних Liliaceae.
На сході материка і на острові Тасманія — ліси з евкаліптів та інших миртових (Myrtaceae), південних буків. На острові Тасманія зустрічаються степові ділянки, скреби; у горах ростуть справжні антарктичні ліси з , антарктичних хвойних (подокарпус, ) і ін. На схилах високих гір і на плато Великого вододільного хребта межа лісів місцями не доходить до самих вершин. У горах — субальпійські луки, болота, зустрічаються північні гірські рослини: ранункулюс, , вероніка, віола, .
Підобласті рослинного покриву:
- Південно-західна,
- Еремея,
- Північно-східна,
- Південно-східна,
- Тасманія.
Австралійська зоогеографічна область — одна з 6 зоогеографічних областей суші, вперше встановлена англійським вченим , обґрунтована англійським натуралістом А. Р. Уоллесом і загальновизнана в пізніших системах розподілів суші. Фауна характеризується великою кількістю ендемічних родів і родин, малим числом вищих, або плацентарних, ссавців, з яких (не вважаючи завезених людиною і потім здичавілих: собаки, свині, кролики, лисиці, пацюки Rattus rattus і деякі інші) зустрічаються тільки кажани, здатні перелітати широкі протоки, і небагато родів справжніх мишей, предки яких могли бути занесені течією на деревних стовбурах.
Сумчасті досягли тут виняткового розквіту: зустрічається близько 50 родів (162 видів), які зустрічаються тільки в Південній Америці, 2 родини — сумчасті щури Didelphidae і ценолестові Caenolestidae. Різноманітні форми сумчастих відповідають різним біологічним екотипам вищих ссавців:
- хижим — сумчастий вовк і сумчаста куниця;
- комахоїдним — і сумчастий кріт;
- гризунам типу байбака — вомбат;
- тваринам типу білок і летяг — сумчаста білка;
- дереволазним — кузу і коала;
- копитним — величезний кенгуру Macropus giganteus.
Характерною рисою орнітофауни цієї області як однієї з найдавніших, що пройшла окремий розвиток від інших континентів, є наявність австралійського ендемічного виду страусів — ему, одного з найпримітивніших горобиних птахів — (Menura superba, Menuridae) та ендемічних папуг роду Какаду (Cacatua, Cacatuidae). У цілому орнітофауна області характеризується значною кількістю ендемічних родин і родів. Із 1200 видів птахів близько 450 — ендемічні, зокрема усі види родини Казуарових (Casuariidae), родини Великоногових (Megapodiidae), родини Наметникових (Ptilonorhynchidae), а також родини Медолюбових (Meliphagidae) (близько 200 видів), родини Дивоптахових (Paradisaeidae) (понад 100 видів). Із 83 родин, види яких заселяють цю область, 14 ендемічні, а це більше, ніж у будь-якій іншій області.
- Метелики Австралазії
З жуків характерні златки і , з метеликів — стародавні групи Cossidae і Hepialidae.
Характернами тваринами є також: однопрохідні — качконіс і єхидна. Ящірки з родини агамових (Agamidae), сцинковий гекон, двоякодишуча риба цератод (лат. Neoceratodus).
Папуаська підобласть
Охоплює північну частину Австралії, Нову Гвінею, Соломонові острови, Ару, архіпелаг Бісмарка, острів Тимор. Переважаючий тип природних краєвидів (до перетворення їх людьми) — ліс з пальмами, панданусами, хлібними, санталовими деревами (Santalum), деревоподібними папоротями, різними каучуконосами, ліанами і савани з евкаліптами, акаціями, різними злаками.
Характерні тварини: єхидна (Tachyglossidae), проєхидна, деревні кенгуру (Macropodidae) і кускуси, бандикути, , райські птахи, папуги, , гарпії, смітні кури, казуари, гекони, , варани, крокодили, жаби, яскраво забарвлені характерні метелики родини Papilionidae і жуки, молюски. У Новій Гвінеї є кілька видів гризунів місцевого походження і дика свиня, наявність якої свідчить про колишні зв'язки суші Австралії з Південною Азією.
Новозеландська підобласть
Охоплює Нову Зеландію, острови Чатем, , , Антиподів. Переважні типи природних краєвидів — гірські ліси з деревоподібних папоротей, хвойних — агатисів і подокарпів, — лаврів, миртів, південних буків.
Характерні тварини: ящерогад гатерія, , нелітаючі птахи — ківі і винищений у XVIII сторіччі велетенський моа, папуги, . Зовсім відсутні ссавці місцевого походження.
Полінезійська підобласть
Є порівняно бідною на види рослин, і тварин. Охоплює острови Полінезії, включно з Гавайськими. Поряд з островами вулканічного і коралового походження є і материкові з залишками гондванських флори і фауни (наприклад, деревоподібні папороті з численними ендемічними видами на багатьох островах, ігуани на островах Фіджі і Товариства).
Див. також
Примітки
- Австралійська біогеографічна область // Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Фесенко Г. В. Зоогеографічні особливості поширення птахів // / Studia Biologica. — Л. : Вид-во ЛНУ, 2012. — Т. 6, № 3. — С. 197—222. — ISSN 1996-4536. з джерела 31 грудня 2013. Процитовано 2013-08-04.
Література
- Кістяківський О. Б., Корнєєв О. П. Посібник з зоогеографії. — К. : Радянська школа, 1968. — 133 с.
- Береговий П. М., Прахов М. М. Ботанічна географія. — К. : Вища школа, 1969. — 344 с. — 3000 прим.
- (рос.) Бобринский Н. А. География животных. — М., 1961.
- (рос.) Краткая история биогеографии. — М. : Наука, 1969. — 201 с.
- (рос.) Основы биогеографии. — М. : Прогресс, 1976. — 309 с.
- (рос.) Физико-географический атлас мира. — М. : Академия наук СССР и Главное управление геодезии и картографии ГГК СССР, 1964. — 298 с.
- Альохін В. В. Географія рослин. К., 1952.
- Пузанов І. І. Зоогеографія. К., 1949.
- Кэмпбел Д. X. Ботанические ландшафты земного шара. М., 1948. (рос.)
- Гептнер В. Г. Общая зоогеография, М.—Л., 1936. (рос.)
- Вульф Е. В. Историческая география растений, [2 изд.], М.— Л., 1944. (рос.)
- Алехин В. В., Кудряшов Л. В., Говорухин В. С. География растений с основами ботаники, 2 изд., М., 1961. (рос.)
- Шмитхюзен И. Общая география растительности, пер. с нем., М., 1966. (рос.)
- Burbidge N. Т. The phytogeography of Australian region, «Australian Journal of Botany», 1960, v. 8, № 2. (англ.)
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Нотогея |
- Австралійська біогеографічна область // ВУЕ
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Avstrali jska biogeografi chna o blast Notoge ya biogeografichna oblast sho ohoplyuye Avstraliyu Tasmaniyu Novu Gvineyu Solomonovi ostrovi arhipelag Bismarka Molukkski Mali Zondski ostrovi a takozh Novu Zelandiyu i ostrovi Polineziyi Melaneziyi Mikroneziyi Fito i zoogeografi chasto vidilyayut Novu Zelandiyu i ostrovi Polineziyi v dvi okremi biogeografichni oblasti Prichina cogo obumovlena golovnim chinom v riznih mozhlivostyah rozselennya tvarin i roslin Avstralijska biogeografichna oblast podilyayetsya na 4 pidoblasti Geografichne roztashuvannya Avstralijskoyi oblasti Liniya Vollesa sho rozmezhovuye tvarinnij svit Avstralijskoyi oblasti vid Indo Malajskoyi U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Avstralaziya Osoblivosti prirodiTvarinnij i roslinnij svit vidriznyayetsya velikoyu svoyeridnistyu i drevnim vikom Ce poyasnyuyetsya tim sho Avstraliya znahodilasya u zv yazku z prileglimi chastinami Aziyi i lishe v mezozoyi izolyuvalas vid Gondvani Pivdennogo materika ale harakter suchasnih flori i fauni svidchit pro tisnu sporidnenist z gondvanskimi Podalsha izolyaciya Avstraliyi spriyala tomu sho naselyayuchi yiyi tvarini i roslini prodovzhuvali rozvivatisya vlasnim nezalezhnim shlyahom Nadzvichajno bagato endemikiv Napriklad 75 z 12 049 vidiv sudinnih roslin Tasmaniya 1 100 vidiv usi vidi blizko 150 sumchastih i odnoprohidnih ssavciv 74 z blizko 670 vidiv ptahiv Harakternimi ye polimorfni bagati vidami rodi roslin povna vidsutnist hvoshiv Equisetum bambuku Bambuseae yablunevih Maloideae Do endemikiv vidnosyat evkalipti Eucalyptus kazuarin svoyeridni akaciyi Acacia 400 vidiv z filodiyami zamist listya rodina chastina rodini Elaeocarpaceae Perevazhayut rodini bobovih Fabaceae 1 341 vid mirtovih Myrtaceae 1 013 vidiv protejnih Proteaceae 660 vidiv ajstrovih Asteraceae 529 vidiv RajonuvannyaBiogeografichna oblast teritorialno podilyayetsya na 4 pidoblasti sho vidriznyayutsya odna vid odnoyi pevnimi osoblivostyami zhivoyi prirodi yaki sformuvalis istorichno Novozelandska Avstralijska pidoblast Dokladnishe Predstavniki tvarinnogo svitu Avstralijskogo ekoregionu Tvarini avstralijskogo ekoregionu Ohoplyuye Avstraliyu krim pivnichnih yiyi rajonyiv ostriv Tasmaniyu i ryad prileglih ostroviv Perevazhayuchi tip prirodnih krayevidiv v Avstraliyi i subtropichni pusteli U ryadi vipadkiv viyavlyayetsya spilnist z florami Antarktichnoyi ta buki kiparisovi magnoliyevi araukariyi derevopodibni paporoti protejni j in Prote v centralnij chastini materika sposterigayutsya rozrivi arealiv bagatoh roslin banksiya ta in sho poyasnyuyetsya starodavnim trivalim roz yednannyam zahidnoyi i shidnih chastin Avstraliyi morem Na terenah oblasti majzhe nemaye endemichnih kulturnih roslin z sokovitimi plodami Tut batkivshina posuhostijkih derev i chagarnikiv poshirenih u kulturah po vsomu svitovi evkalipti akaciyi Roslinnist neodnoridna Zasoleni pusteli centralnih rajoniv pokriti solyankami loboda pishani zhorstkimi kolyuchimi zlakami triodiya spinifeks Zi shodu j zahodu vid cih rajoniv poshiryuyutsya teritoriyi zhorstkolistyanih chagarnikiv skreb Na shid voni postupovo perehodyat v shiroki savani z nevisokimi akaciyami ta evkaliptami sho dali zminyuyutsya savannovimi lisami U miru nablizhennya do morya na pivdennij zahid i shid materika z yavlyayutsya vichnozeleni subtropichni lisi a po beregah Koralovogo morya i vologi tropichni lisi gileyi shozhi za strukturoyu ta pohodzhennyam z susidnimi malanezijskimi gileyami Dlya subtropichnih i subantarktichnih lisiv oblasti harakterni gigantski zavvishki ponad 100 m i v diametri do 12 m evkalipti derevopodibni paporoti sagovniki i in Na pivdennomu zahodi roste svoyeridna derevopodibna ksantoriya z rodini lilejnih Liliaceae Na shodi materika i na ostrovi Tasmaniya lisi z evkaliptiv ta inshih mirtovih Myrtaceae pivdennih bukiv Na ostrovi Tasmaniya zustrichayutsya stepovi dilyanki skrebi u gorah rostut spravzhni antarktichni lisi z antarktichnih hvojnih podokarpus i in Na shilah visokih gir i na plato Velikogo vododilnogo hrebta mezha lisiv miscyami ne dohodit do samih vershin U gorah subalpijski luki bolota zustrichayutsya pivnichni girski roslini ranunkulyus veronika viola Pidoblasti roslinnogo pokrivu Pivdenno zahidna Eremeya Pivnichno shidna Pivdenno shidna Tasmaniya Avstralijska zoogeografichna oblast odna z 6 zoogeografichnih oblastej sushi vpershe vstanovlena anglijskim vchenim obgruntovana anglijskim naturalistom A R Uollesom i zagalnoviznana v piznishih sistemah rozpodiliv sushi Fauna harakterizuyetsya velikoyu kilkistyu endemichnih rodiv i rodin malim chislom vishih abo placentarnih ssavciv z yakih ne vvazhayuchi zavezenih lyudinoyu i potim zdichavilih sobaki svini kroliki lisici pacyuki Rattus rattus i deyaki inshi zustrichayutsya tilki kazhani zdatni perelitati shiroki protoki i nebagato rodiv spravzhnih mishej predki yakih mogli buti zaneseni techiyeyu na derevnih stovburah Sumchasti dosyagli tut vinyatkovogo rozkvitu zustrichayetsya blizko 50 rodiv 162 vidiv yaki zustrichayutsya tilki v Pivdennij Americi 2 rodini sumchasti shuri Didelphidae i cenolestovi Caenolestidae Riznomanitni formi sumchastih vidpovidayut riznim biologichnim ekotipam vishih ssavciv hizhim sumchastij vovk i sumchasta kunicya komahoyidnim i sumchastij krit grizunam tipu bajbaka vombat tvarinam tipu bilok i letyag sumchasta bilka derevolaznim kuzu i koala kopitnim velicheznij kenguru Macropus giganteus Harakternoyu risoyu ornitofauni ciyeyi oblasti yak odniyeyi z najdavnishih sho projshla okremij rozvitok vid inshih kontinentiv ye nayavnist avstralijskogo endemichnogo vidu strausiv emu odnogo z najprimitivnishih gorobinih ptahiv Menura superba Menuridae ta endemichnih papug rodu Kakadu Cacatua Cacatuidae U cilomu ornitofauna oblasti harakterizuyetsya znachnoyu kilkistyu endemichnih rodin i rodiv Iz 1200 vidiv ptahiv blizko 450 endemichni zokrema usi vidi rodini Kazuarovih Casuariidae rodini Velikonogovih Megapodiidae rodini Nametnikovih Ptilonorhynchidae a takozh rodini Medolyubovih Meliphagidae blizko 200 vidiv rodini Divoptahovih Paradisaeidae ponad 100 vidiv Iz 83 rodin vidi yakih zaselyayut cyu oblast 14 endemichni a ce bilshe nizh u bud yakij inshij oblasti Meteliki Avstralaziyi Z zhukiv harakterni zlatki i z metelikiv starodavni grupi Cossidae i Hepialidae Harakternami tvarinami ye takozh odnoprohidni kachkonis i yehidna Yashirki z rodini agamovih Agamidae scinkovij gekon dvoyakodishucha riba ceratod lat Neoceratodus Papuaska pidoblast Dokladnishe Ohoplyuye pivnichnu chastinu Avstraliyi Novu Gvineyu Solomonovi ostrovi Aru arhipelag Bismarka ostriv Timor Perevazhayuchij tip prirodnih krayevidiv do peretvorennya yih lyudmi lis z palmami pandanusami hlibnimi santalovimi derevami Santalum derevopodibnimi paporotyami riznimi kauchukonosami lianami i savani z evkaliptami akaciyami riznimi zlakami Harakterni tvarini yehidna Tachyglossidae proyehidna derevni kenguru Macropodidae i kuskusi bandikuti rajski ptahi papugi garpiyi smitni kuri kazuari gekoni varani krokodili zhabi yaskravo zabarvleni harakterni meteliki rodini Papilionidae i zhuki molyuski U Novij Gvineyi ye kilka vidiv grizuniv miscevogo pohodzhennya i dika svinya nayavnist yakoyi svidchit pro kolishni zv yazki sushi Avstraliyi z Pivdennoyu Aziyeyu Novozelandska pidoblast Dokladnishe Novozelandska pidoblast Ohoplyuye Novu Zelandiyu ostrovi Chatem Antipodiv Perevazhni tipi prirodnih krayevidiv girski lisi z derevopodibnih paporotej hvojnih agatisiv i podokarpiv lavriv mirtiv pivdennih bukiv Harakterni tvarini yasherogad gateriya nelitayuchi ptahi kivi i vinishenij u XVIII storichchi veletenskij moa papugi Zovsim vidsutni ssavci miscevogo pohodzhennya Polinezijska pidoblast Dokladnishe Ye porivnyano bidnoyu na vidi roslin i tvarin Ohoplyuye ostrovi Polineziyi vklyuchno z Gavajskimi Poryad z ostrovami vulkanichnogo i koralovogo pohodzhennya ye i materikovi z zalishkami gondvanskih flori i fauni napriklad derevopodibni paporoti z chislennimi endemichnimi vidami na bagatoh ostrovah iguani na ostrovah Fidzhi i Tovaristva Div takozhAvstralijske floristichne carstvoPrimitkiAvstralijska biogeografichna oblast Ukrayinska radyanska enciklopediya u 12 t gol red M P Bazhan redkol O K Antonov ta in 2 ge vid K Golovna redakciya URE 1974 1985 Fesenko G V Zoogeografichni osoblivosti poshirennya ptahiv Studia Biologica L Vid vo LNU 2012 T 6 3 S 197 222 ISSN 1996 4536 z dzherela 31 grudnya 2013 Procitovano 2013 08 04 LiteraturaKistyakivskij O B Kornyeyev O P Posibnik z zoogeografiyi K Radyanska shkola 1968 133 s Beregovij P M Prahov M M Botanichna geografiya K Visha shkola 1969 344 s 3000 prim ros Bobrinskij N A Geografiya zhivotnyh M 1961 ros Kratkaya istoriya biogeografii M Nauka 1969 201 s ros Osnovy biogeografii M Progress 1976 309 s ros Fiziko geograficheskij atlas mira M Akademiya nauk SSSR i Glavnoe upravlenie geodezii i kartografii GGK SSSR 1964 298 s Alohin V V Geografiya roslin K 1952 Puzanov I I Zoogeografiya K 1949 Kempbel D X Botanicheskie landshafty zemnogo shara M 1948 ros Geptner V G Obshaya zoogeografiya M L 1936 ros Vulf E V Istoricheskaya geografiya rastenij 2 izd M L 1944 ros Alehin V V Kudryashov L V Govoruhin V S Geografiya rastenij s osnovami botaniki 2 izd M 1961 ros Shmithyuzen I Obshaya geografiya rastitelnosti per s nem M 1966 ros Burbidge N T The phytogeography of Australian region Australian Journal of Botany 1960 v 8 2 angl PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Notogeya Avstralijska biogeografichna oblast VUE