Марія Генрієтта Стюарт (англ. Mary Henrietta Stuart; 4 листопада 1631, палац Святого Якова, Лондон, Англія — 24 грудня 1660, палац Вайтголл, Лондон, Англія) — англійська принцеса з династії Стюартів, принцеса Оранська та [en] за шлюбом зі штатгальтером Вільгельмом II.
Марія Генрієтта Стюарт | |
---|---|
![]() Марія Генрієтта Стюарт у статусі вдови. Робота , 1660 | |
Принцеса-консорт Оранська | |
Правління | 14 березня 1647 — 6 листопада 1650 |
Попередник | Амалія Зольмс-Браунфельська |
Наступник | Марія Англійська |
Інші титули | [en] Королівська принцеса |
Біографічні дані | |
Хрещення | 4 листопада 1631 |
Народження | 4 листопада 1631[1][2][3] Сент-Джеймський палац, Вестмінстер, Великий Лондон, Лондон[d], Англія |
Смерть | 24 грудня 1660[1][2](29 років) Палац Вайтголл, Вестмінстер, Великий Лондон, Лондон[d], Англія натуральна віспа |
Поховання | Вестмінстерське абатство |
У шлюбі з | Вільгельм II Оранський[4] |
Діти | Вільгельм III Оранський[2][4] |
Династія | Стюарти |
Батько | Чарльз I[2][4][5] |
Мати | Генрієтта Марія Французька[2][4][5] |
![]() | |
|
Старша дочка короля Англії та Шотландії Карла I та його дружини Генрієтти Марії — французької принцеси. У віці 9 років, у 1641 році, була одружена із майбутнім штатгальтером Нідерландів Вільгельмом Оранським. Через молодий вік залишалася в Англії з батьками, проте через політичну ситуацію, що склалася в Англії та Шотландії, у лютому 1642 року з матір'ю виїхала до Нідерландів. Тоді ж батько надав їй запроваджений ним новий титул Королівської принцеси.
1647 року чоловік Марії Генрієтти став принцом Оранським Вільгельмом II. 1650 року він помер від натуральної віспи, а за кілька днів після цього принцеса народила сина Вільгельма, що згодом правив Нідерландами, а пізніше також Англією і Шотландією як Вільгельм III. У 1650-х роках принцеса боролася проти свекрухи Амалії Зольмс-Браунфельської за право регентства над сином. 1660 року, після реставрації Стюартів у Англії, повернулася на батьківщину, де захворіла на віспу і померла.
Ранні роки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelEyTDBGdWRHaHZibmxmZG1GdVgwUjVZMnRmTFY5UWNtbHVZMlZ6YzE5TllYSjVKVEpEWDBSaGRXZG9kR1Z5WDI5bVgwTm9ZWEpzWlhOZlNWOHRYMGR2YjJkc1pWOUJjblJmVUhKdmFtVmpkQzVxY0djdk1qSXdjSGd0UVc1MGFHOXVlVjkyWVc1ZlJIbGphMTh0WDFCeWFXNWpaWE56WDAxaGNua2xNa05mUkdGMVoyaDBaWEpmYjJaZlEyaGhjbXhsYzE5Slh5MWZSMjl2WjJ4bFgwRnlkRjlRY205cVpXTjBMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Принцеса Марія Генрієтта народилася 4 листопада 1631 року у палаці Святого Якова у Лондоні. Була третьою (другою серед тих, хто вижив) дитиною та старшою дочкою англійського короля Карла I та його дружини — Генрієтти Марії Французької. Принцеса була охрещена в той же день, коли народилася, оскільки були побоювання, що новонароджена дівчинка може померти; церемонію очолив Вільям Лод — архієпископ Кентерберійський. Дівчина отримала своє перше ім'я на честь бабусі за материнською лінією — королеви Франції Марії де Медічі. Перший публічний вихід за участі Марії відбувся у 1640 році під час хрещення принца Генрі; принцеса стала єдиною хрещеною матір'ю новонародженого принца.
Марія Генрієтта провела більшість дитинства разом із братами та сестрами у палаці Святого Якова, Ричмондському палаці та Гемптон-корті. Освітою принцес займалася [en]. Принцеса була відома завдяки своїм граційності, красі, манерам; до того ж, вона вміла добре танцювати, проте мала слабкі знання в науках. Мати дівчини, королева Генрієтта Марія, хотіла навернути доньку до католицизму, для чого вона найняла жінку, що поширювала католицькі погляди серед друзів принцеси, проте такі дії були швидко припинені королем Карлом I.
У січні 1640 року 8-річна Марія Генрієтта отримала свою першу шлюбну пропозицію від 13-річного Вільгельма — старшого сина Фредеріка Гендріка, принца Оранського. Мати потенційного нареченого, Амалія Зольмс-Браунфельська, свого часу була фрейліною Єлизавети Стюарт — королеви Богемії і тітки Марії Генрієтти, що пізніше відіграє значну роль у її житті. Пропозицію Оранського дому спочатку відхилив король Карл I, який збирався видати дочку заміж за Бальтазара Карлоса, принца Астурійського, єдиного на той час сина і наступника іспанського короля Філіпа IV, який, до того ж, доводився молодій принцесі двоюрідним братом. Передумовою такого шлюбу був перехід Марії Генрієтти до католицизму, але принцеса, що за наказом матері вивчала основи католицької віри, відмовлялася це робити. До того ж, її мати, дочка короля Франції, мала антиіспанські погляди і виступала проти союзу Англії з Іспанією. Карл Людвіг, майбутній курфюрст Пфальцу, двоюрідний брат Марії за батьківською лінією, був ще одним претендентом на шлюб із нею.
Принцеса Оранська
Наприкінці 1630-х років відносини між різними фракціями англійського суспільства стали напруженими; суперечності щодо релігії, суспільних відносин, моралі та політичної влади ставали все більш гарячими. Водночас мати Марії Генрієтти, що відкрито сповідувала католицтво, ставала все більш небажаною в країні. Наприкінці 1640 — на початку 1641 року король Карл I вирішив відновити переговори з принцом Фредеріком Гендріком Оранським.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV4TDBGdWRHaHZibWx6WDNaaGJsOUVlV05yWHpBek5pNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RRVzUwYUc5dWFYTmZkbUZ1WDBSNVkydGZNRE0yTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Переговори просувалися швидко. 10 лютого 1641 року Карл I заявив парламенту, що заручини його доньки відбулися і потребують тільки формального підтвердження. Карл сам сподівався, що за потреби принц Оранський допоможе підтримувати королівську владу в Англії. Скромна шлюбна церемонія відбулася 2 травня 1641 року в Королівській каплиці палацу Вайтголл. Королева Генрієтта Марія не змогла взяти участь у релігійній церемонії, оскільки храм був протестантським; замість того, вона спостерігала за весіллям доньки із невеликої галереї. Весілля старшої дочки короля не святкувалося в Англії, оскільки країна була на межі війни, що розпочалася менш ніж за рік. Король подарував доньці кришталево-золоту склянку, прикрашену рубінами і діамантами із написом «AR», що належав Анні Данській, його матері.
Марію та Вільгельма привітали придворні, що також вручили їм кілька подарунків; в додаток, на честь наречених прогримів 120-гарматний залп. Після церемонії Вільгельм повернувся до Нідерландів. Згідно зі шлюбною угодою, Марія мала залишитися в Англії до свого 12-річчя, а її чоловік мав забезпечити її 1500 ліврами на рік для особистих потреб. На додачу у випадку передчасної смерті Вільгельма Марія Генрієтта мала отримувати 10 тисяч ліврів на рік та дві резиденції для особистого користування. Шлюбна угода також передбачала, що Марія та її англійські придворні, які прибудуть з нею до Нідерландів, можуть молитися на англіканський манір, не переходячи до Нідерландської реформатської церкви.
На початку 1642 року ситуація в країні загострилася. Марія та її батьки були змушені сховатися в Гемптон-корті, проте ситуація схилялася до відкритої війни. У лютому королева Генрієтта Марія та принцеса Марія Генрієтта відпливли до Гааги; вони пливли на нідерландському флоті з 15 кораблів. Марію до Нідерландів супроводжувала її гувернантка [en], що пізніше стала її довіреною особою та компаньйонкою. Політично шлюб Марії та Вільгельма був використаний у 1643 році, коли Генрієтта Марія переконала нідерландський парламент виділити корабель допомоги для короля Карла I і відправити його до Англії.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJtTDFkcGJHeGxiVjlKU1Y5d2NtbHVZMlZmYjJaZlQzSmhibWRsWDJGdVpGOU5ZWEpwWVY5VGRIVmhjblFsTWtOZllubGZSMlZ5WVhKa1gzWmhibDlJYjI1MGFHOXljM1JHV0VRdWFuQm5Mekl5TUhCNExWZHBiR3hsYlY5SlNWOXdjbWx1WTJWZmIyWmZUM0poYm1kbFgyRnVaRjlOWVhKcFlWOVRkSFZoY25RbE1rTmZZbmxmUjJWeVlYSmtYM1poYmw5SWIyNTBhRzl5YzNSR1dFUXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
Незадовго перед відбуттям до Нідерландів принцеса Марія отримала від батька титул Королівської принцеси, започаткувавши таким чином традицію надання цього титулу старшим дочкам британських монархів. Титул був запроваджений, оскільки королева Генрієтта Марія, дочка французького короля Генріха IV, хотіла, щоб її дочка мала титул, подібний до французького [en]» — титулу старших дочок французьких королів. До цього часу старші дочки англійських і шотландських монархів титулувалися як леді або принцеса.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhtTDFOMGRXRnlkRjlOWVhKcFlWOVNiM2xoYkY5UWNtbHVZMlZ6Y3k1cWNHY3ZNakl3Y0hndFUzUjFZWEowWDAxaGNtbGhYMUp2ZVdGc1gxQnlhVzVqWlhOekxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
У листопаді 1643 року друга шлюбна церемонія відбулася між 12-річною Марією та 17-річним Вільгельмом у Гаазі. Шлюб не був завершений до 1644 року. У лютому 1644 року Марія повністю увійшла в життя нідерландського двору. Вона давала авдієнції, зустрічалася з іноземними послами, виконувала всі функції, покладені на неї, незважаючи на доволі молодий вік. У березні 1644 року вона взяла участь у придворних святкуваннях з нагоди нещодавнього французько-нідерландського союзу і керувала розвагами, які її чоловік влаштував для французького посла.
Марія, постійно отримуючи новини із Англії, прихильно ставилася до справи свого батька. У грудні 1646 року вона надіслала йому листа (через голландське торгове судно), вмовляючи його втекти до Нідерландів, але Карл відмовився. У Гаазі Марія мала хороші стосунки зі своєю тіткою Єлизаветою Стюарт — засланою королевою Богемії. Проте принцеса не мала добрих взаємин зі своєю свекрухою Амалією, тож вона намагалася мінімізувати їхні контакти.
Принц Фредерік Гендрік Оранський помер 14 березня 1647 року. У день його смерті був скликаний парламент, який проголосив Вільгельма II спадкоємцем батька як штатгальтера та командувача армією; титули, що належали покійному свекрові Марії, перейшли до її чоловіка, і він став принцом Оранським. 1648 року Марію відвідали її брати: Карл, принц Уельський, та Яків, герцог Йоркський. 1649 року батько Марії був страчений; згодом Марія допомогла багатьом його прихильникам емігрувати. Серед тих, хто був під її патронатом, була Анна Гайд — майбутня дружина герцога Йоркського і мати двох англійських королев — Марії II та Анни.
Регентство
Восени 1647 року у Марії Генрієтти стався викидень, після якого вона не могла завагітніти протягом кількох років. На початку 1650 року вона знову завагітніла. Наприкінці жовтня — на початку листопада того ж року, коли вже мала народитись дитина, принц Вільгельм II захворів на віспу і помер 6 листопада, незабаром після спроби захопити Амстердам у політичних опонентів; за 8 днів після його смерті, у свій дев'ятнадцятий день народження, Марія Генрієтта народила сина Вільгельма. Колиска новонародженого принца була закутана в чорну тканину, символізуючи скорботу за батьком. Оскільки титули штатгальтера Нідерландів та принца Оранського не успадковувалися, вони не були надані Вільгельмові одразу після народження.
Незадовго після народження сина Марія Генрієтта мала кілька конфліктів зі свекрухою. Вона мала намір назвати сина Карлом на честь короля Англії, страченого діда новонародженого, проте Амалія вирішила, що хлопчика назвуть Вільгельмом на честь батька, а окрім того, оскільки першим спадковим штатгальтером Нідерландів був Вільгельм I, а батько принца також хотів назвати сина цим ім'ям. Перемігши в суперечці за ім'я онука, Амалія зараз хотіла стати офіційним опікуном принца, посилаючись на те, що його мати була занадто молодою для цього. 13 серпня 1651 року [en] вирішив, що право опікунства над принцом має бути поділене між Марією Генрієттою, її свекрухою Амалією та маркграфом Бранденбургу Фрідріхом Вільгельмом (чия дружина Луїза Генрієтта була старшою сестрою покійного Вільгельма II); маркграф був обраний як нейтральний опікун, що буде посередником між двома жінками, але також тому, що як можливий спадкоємець титулу принца Оранського він був зацікавлений у збереженні майна та коштів Оранської родини, адже Амалія побоювалася, що Марія Генрієтта їх розтратить.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF6TDFkcGJHeGxiVjlKU1VsZkpUSTRNVFkxTUMweE56QXlKVEk1SlRKRFgzQnlhVzV6WDNaaGJsOVBjbUZ1YW1VbE1rTmZZV3h6WDJ0cGJtUmZVbWxxYTNOdGRYTmxkVzFmVTBzdFFTMHpPRGc1TG1wd1pXY3ZNakl3Y0hndFYybHNiR1Z0WDBsSlNWOGxNamd4TmpVd0xURTNNRElsTWprbE1rTmZjSEpwYm5OZmRtRnVYMDl5WVc1cVpTVXlRMTloYkhOZmEybHVaRjlTYVdwcmMyMTFjMlYxYlY5VFN5MUJMVE00T0RrdWFuQmxadz09LmpwZWc=.jpeg)
Загалом, Марія Генрієтта не була популярною в Нідерландах, що ставилися більш прихильно до Олівера Кромвеля; сама принцеса через такі вподобання нідерландців відмовилася найняти їх на службу до сина. У січні 1650 року Марія Генрієтта разом з братом Яковом та тіткою Єлизаветою планували скромно вшанувати пам'ять короля Карла I в річницю його страти, проте нідерландський уряд вважав будь-які скромні вшанування образливими для англійського уряду. Пізніше, коли посланців із Англії прийняли в Генеральних штатах, Марія Генрієтта виїхала до Бреди у статусі вдови, але вплив її прихильників завадив укласти англо-нідерландський союз. Після того як Марія у 1651 році таємно прийняла у себе свого брата Карла II, який вважав себе легітимним монархом Англії, нідерландський уряд заборонив їй приймати будь-кого зі своїх родичів. Дім Марії та її тітки називали «палацом гадюк», де організовувалися змови проти Нідерландів та кромвелівської Англії.
1652 року настрої в Нідерландах змінилися через початок першої англо-голландської війни. Син Марії був офіційно обраний штатгальтером Зеландії та кількох північних провінцій, проте Вітте де Вітт, республіканський лідер, запобіг обранню Вільгельма штатгальтером Голландії. Крім того, під час укладання [en] Кромвель наполіг на ухваленні [en], який забороняв Голландії обирати штатгальтером представника Оранської династії. Ще однією вимогою Кромвеля було вигнання усіх ворогів Англійської співдружності з Голландії. Марія Генрієтта офіційно виступила з протестом, проте він не був взятий до уваги, оскільки країні загрожувала громадянська війна; 27 травня 1654 року договір був підписаний.
Переживання Марії щодо долі її сина позначилися на стані її здоров'я. Щоб скоротити власні витрати на користь братів, вона відмовилася від двох із чотирьох палаців, наданих їй. У липні 1654 року вона поїхала на спа-курорт, де провела кілька тижнів, а потім відвідала брата Карла у Кельні, де тоді знаходився його двір. У жовтні вона повернулася до Нідерландів, але наступного року в липні знову поїхала до брата, інкогніто відвідала ярмарок у Франкфурті і повернулася додому 15 листопада. У січні 1656 року Марія поїхала до Парижа, де жили її мати та сестра Генрієтта і де була прийнята з усіма почестями.
Останні роки та смерть
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek0wTDAxaGNtbGhYMU4wZFdGeWRGOWhiSE5mZDJWa2RYZGxYM1poYmw5WGFXeHNaVzFmU1VsZlVtbHFhM050ZFhObGRXMWZVMHN0UVMweE5ESXVhbkJsWnk4eU5UQndlQzFOWVhKcFlWOVRkSFZoY25SZllXeHpYM2RsWkhWM1pWOTJZVzVmVjJsc2JHVnRYMGxKWDFKcGFtdHpiWFZ6WlhWdFgxTkxMVUV0TVRReUxtcHdaV2M9LmpwZWc=.jpeg)
У Нідерландах вдову Марію Генрієтту відвідала низка прихильників, серед яких був [en]. За свідченнями сучасників, Карл Еммануїл II, герцог Савої, [en], герцог Брауншвейг-Люнебургу, та його брат [en] також зустрілися із Марією Генрієттою у Парижі. На додачу кардинал Мазаріні особливо прихильно ставився до принцеси та поширював чутки про нібито її роман з бароном [en] — членом родини її брата Якова, герцога Йоркського. Чутки, ймовірно, були неправдивими, але Карл II сприйняв їх серйозно і вирішив обмежити контакти Марії Генрієтти з бароном. 21 листопада 1656 року Марія покинула Париж і після двох місяців перебування при дворі брата в Брюгге повернулася до Гааги. Повернувшись, Марія Генрієтта дізналася, що її свекруха Амалія пропонувала її братові Карлу II руку своєї дочки Генрієтти Катерини, що засмутило принцесу. 1658 року Амалія намагалася домогтися встановлення для онука єдиного регента, проте Марія за підтримки своїх французьких родичів перешкодила таким планам.
У листопаді 1659 року Марія відправила сина навчатися до Лейденського університету. 14 травня 1660 року нідерландський парламент повідомив Марію про реставрацію Стюартів в Англії та сходження на престол її брата — короля Карла II. Кількома днями пізніше вона взяла участь у святкуваннях в Гаазі із цієї нагоди. Відтоді Марія Генрієтта зайняла третє місце в лінії успадкування англійського престолу після братів Якова та Генріха, що помер пізніше того ж року. Поновлений статус Марії як англійської принцеси вплинув на покращення ставлення до неї в Нідерландах: в усіх містах, через які проїжджала Марія із сином або в яких вони брали участь в урочистих заходах, їх приймали з почестями. Після реставрації Стюартів було оголошено, що Акт відсторонення більше недійсний, оскільки Англійська республіка більше не існує. 1660 року Марія разом зі свекрухою намагалися домогтися у кількох провінціях рішення про призначення принца Вільгельма майбутнім штатгальтером, проте багато провінцій відмовили їм у цьому.
30 вересня 1660 року Марія відпливла до Англії, де її радо прийняли у королівському дворі. Після прибуття до Лондона Марія Генрієтта була неприємно здивована тим, що король Карл II погодив шлюб герцога Йоркського Якова із її колишньою фрейліною Анною Гайд, адже в такому випадку всі їхні нащадки також матимуть титули принців і принцес. Це настільки засмутило Марію Генрієтту, що вона вирішила скоротити час перебування на батьківщині. Вона відвідала офіційне богослужіння в каплиці палацу Вайтголл, а також організувала у палаці прийом [en], який продемонстрував їй деякі анатомічні цікавинки. Вона прийняла грошовий подарунок від парламенту, отриманий за листом від 7 листопада, і почала вимагати давно обіцяне придане за шлюб. Для цього король створив окрему комісію. У листопаді 1660 року Марія Генрієтта зустрілася із посольством Нідерландів, яке прибуло для відновлення союзу з Англією.
20 грудня 1660 року королівським двором поширилася звістка про те, що принцеса важко захворіла на віспу. Дізнавшись про це, матір принцеси, Генрієтта Марія, підійшла до ліжка дочки і востаннє спробувала навернути її до католицтва, проте безуспішно. Королева-мати домоглася того, щоб принцесу лікував французький лікар, що, як вважали сучасники, було фатальним рішенням, адже він був прихильником лікування методом кровопускання. 24 грудня Марія підписала свій заповіт і померла. За її бажанням її поховали у Вестмінстерському абатстві поряд з братом Генріхом, герцогом Глостерським, який також помер від віспи у вересні 1660 року.
У своєму заповіті Марія просила брата, короля Карла II, дбати про свого 10-річного сина Вільгельма, єдиною регенткою якого тепер залишилася її свекруха Амалія. 1672 року Вільгельм був обраний штатгальтером п'яти нідерландських провінцій. 1688 року, після «Славної революції», він захопив престол Англії і правив під ім'ям Вільгельм III до смерті у 1702 році.
Генеалогія
Примітки
- Encyclopædia Britannica
- Lundy D. R. The Peerage
- Collective Biographies of Women
- Kindred Britain
- Catalog of the German National Library
- Goodwin, 1893, p. 400.
- Montgomery-Massingberd, 1977, p. 85.
- Beatty, 2003, p. 47.
- Beatty, 2003, p. 35.
- Beatty, 2003, p. 35–36.
- Pearce, 2015, p. 108–109.
- White, 2006, p. 20.
- James Bennett, 'Papers relating to the Royal Jewel House', Archaeologia, 48 (London, 1894), p. 212.
- Beatty, 2003, p. 37.
- Beatty, 2003, p. 36.
- Purkiss, 2012, p. 126.
- Purkiss, 2012, p. 248.
- Goodwin, 1893, p. 401.
- Purkiss, 2012, p. 249.
- Panton, 2011, p. 382.
- Royal renegades: the forgotten children of Charles I. www.panmacmillan.com (англ.). Процитовано 15 березня 2023.
- Goodwin, 1893, p. 400-401.
- Henslowe, 1915, p. 19.
- Henslowe, 1915, p. 18.
- Beatty, 2003, p. 38.
- Troost, 2005, p. 26-27.
- Kitson, 1999, p. 117.
- Goodwin, 1893, p. 402.
- Goodwin, 1893, p. 403.
- Troost, 2005, p. 41.
- Beatty, 2003, p. 38-39.
- Beatty, 2003, p. 39.
- Ward, 1908, p. 250–251, 291–292.
- Louda & Maclagan, 1999, p. 27.
- Louda & Maclagan, 1999, p. 50.
- Louda & Maclagan, 1999, p. 140.
Джерела
- Beatty, Michael A. The English Royal Family of America, from Jamestown to the American Revolution. — McFarland, 2003. — .
- Goodwin, Gordon. Mary, Princess Royal of England and Princess of Orange // Dictionary of National Biography, 1885-1900. — London: Smith, Elder & Co, 1893. — Т. 36. — С. 400–404.
- Henslowe, J. R. Anne Hyde, Duchess of York. — London : T. W. Laurie Limited, 1915.
- Kitson, Frank. Prince Rupert: Admiral and General-at-Sea. — London : Constable, 1999. — .
- Lee, Sidney. Mary (1631-1660). Dictionary of National Biography. Vol. 36. London: Smith, Elder & Co.
- Louda Jiří, Maclagan Michael. Lines of Succession: Heraldry of the Royal Families of Europe. — 2-ге. — London : Little, Brown, 1999. — .
- Montgomery-Massingberd, Hugh. Burke's Royal Families of the World. — London, 1977. — Т. 1. — .
- Panton, James. Historical Dictionary of the British Monarchy. — Scarecrow Press, 2011. — .
- Pearce, Dominic. Henrietta Maria. — Amberley Publishing, 2015. — .
- Purkiss, Diane. The English Civil War: A People's History. — London : HarperCollins UK, 2012. — .
- Troost, Wouter. William III the Stadholder-king: A Political Biography. — Ashgate Publishing Ltd, 2005. — .
- Ward, Adolphus W. The Age Of Louis XIV in: The Cambridge Modern History. — Cambridge : Cambridge University Press, 1908. — Т. V.
- Henrietta Maria and the English Civil Wars. — Ashgate Publishing, 2006. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Mariya Genriyetta Styuart angl Mary Henrietta Stuart 4 listopada 1631 16311104 palac Svyatogo Yakova London Angliya 24 grudnya 1660 palac Vajtgoll London Angliya anglijska princesa z dinastiyi Styuartiv princesa Oranska ta en za shlyubom zi shtatgalterom Vilgelmom II Mariya Genriyetta StyuartMariya Genriyetta Styuart u statusi vdovi Robota 1660Princesa konsort OranskaPravlinnya14 bereznya 1647 6 listopada 1650PoperednikAmaliya Zolms BraunfelskaNastupnikMariya AnglijskaInshi tituli en Korolivska princesaBiografichni daniHreshennya4 listopada 1631Narodzhennya4 listopada 1631 1631 11 04 1 2 3 Sent Dzhejmskij palac Vestminster Velikij London London d AngliyaSmert24 grudnya 1660 1660 12 24 1 2 29 rokiv Palac Vajtgoll Vestminster Velikij London London d Angliya naturalna vispaPohovannyaVestminsterske abatstvoU shlyubi zVilgelm II Oranskij 4 DitiVilgelm III Oranskij 2 4 DinastiyaStyuartiBatkoCharlz I 2 4 5 MatiGenriyetta Mariya Francuzka 2 4 5 Mediafajli u Vikishovishi Starsha dochka korolya Angliyi ta Shotlandiyi Karla I ta jogo druzhini Genriyetti Mariyi francuzkoyi princesi U vici 9 rokiv u 1641 roci bula odruzhena iz majbutnim shtatgalterom Niderlandiv Vilgelmom Oranskim Cherez molodij vik zalishalasya v Angliyi z batkami prote cherez politichnu situaciyu sho sklalasya v Angliyi ta Shotlandiyi u lyutomu 1642 roku z matir yu viyihala do Niderlandiv Todi zh batko nadav yij zaprovadzhenij nim novij titul Korolivskoyi princesi 1647 roku cholovik Mariyi Genriyetti stav princom Oranskim Vilgelmom II 1650 roku vin pomer vid naturalnoyi vispi a za kilka dniv pislya cogo princesa narodila sina Vilgelma sho zgodom praviv Niderlandami a piznishe takozh Angliyeyu i Shotlandiyeyu yak Vilgelm III U 1650 h rokah princesa borolasya proti svekruhi Amaliyi Zolms Braunfelskoyi za pravo regentstva nad sinom 1660 roku pislya restavraciyi Styuartiv u Angliyi povernulasya na batkivshinu de zahvorila na vispu i pomerla Ranni rokiMariya Genriyetta Styuart u 1637 roci Robota Antonisa van Dejka Princesa Mariya Genriyetta narodilasya 4 listopada 1631 roku u palaci Svyatogo Yakova u Londoni Bula tretoyu drugoyu sered tih hto vizhiv ditinoyu ta starshoyu dochkoyu anglijskogo korolya Karla I ta jogo druzhini Genriyetti Mariyi Francuzkoyi Princesa bula ohreshena v toj zhe den koli narodilasya oskilki buli poboyuvannya sho novonarodzhena divchinka mozhe pomerti ceremoniyu ocholiv Vilyam Lod arhiyepiskop Kenterberijskij Divchina otrimala svoye pershe im ya na chest babusi za materinskoyu liniyeyu korolevi Franciyi Mariyi de Medichi Pershij publichnij vihid za uchasti Mariyi vidbuvsya u 1640 roci pid chas hreshennya princa Genri princesa stala yedinoyu hreshenoyu matir yu novonarodzhenogo princa Mariya Genriyetta provela bilshist ditinstva razom iz bratami ta sestrami u palaci Svyatogo Yakova Richmondskomu palaci ta Gempton korti Osvitoyu princes zajmalasya en Princesa bula vidoma zavdyaki svoyim gracijnosti krasi maneram do togo zh vona vmila dobre tancyuvati prote mala slabki znannya v naukah Mati divchini koroleva Genriyetta Mariya hotila navernuti donku do katolicizmu dlya chogo vona najnyala zhinku sho poshiryuvala katolicki poglyadi sered druziv princesi prote taki diyi buli shvidko pripineni korolem Karlom I U sichni 1640 roku 8 richna Mariya Genriyetta otrimala svoyu pershu shlyubnu propoziciyu vid 13 richnogo Vilgelma starshogo sina Frederika Gendrika princa Oranskogo Mati potencijnogo narechenogo Amaliya Zolms Braunfelska svogo chasu bula frejlinoyu Yelizaveti Styuart korolevi Bogemiyi i titki Mariyi Genriyetti sho piznishe vidigraye znachnu rol u yiyi zhitti Propoziciyu Oranskogo domu spochatku vidhiliv korol Karl I yakij zbiravsya vidati dochku zamizh za Baltazara Karlosa princa Asturijskogo yedinogo na toj chas sina i nastupnika ispanskogo korolya Filipa IV yakij do togo zh dovodivsya molodij princesi dvoyuridnim bratom Peredumovoyu takogo shlyubu buv perehid Mariyi Genriyetti do katolicizmu ale princesa sho za nakazom materi vivchala osnovi katolickoyi viri vidmovlyalasya ce robiti Do togo zh yiyi mati dochka korolya Franciyi mala antiispanski poglyadi i vistupala proti soyuzu Angliyi z Ispaniyeyu Karl Lyudvig majbutnij kurfyurst Pfalcu dvoyuridnij brat Mariyi za batkivskoyu liniyeyu buv she odnim pretendentom na shlyub iz neyu Princesa OranskaNaprikinci 1630 h rokiv vidnosini mizh riznimi frakciyami anglijskogo suspilstva stali napruzhenimi superechnosti shodo religiyi suspilnih vidnosin morali ta politichnoyi vladi stavali vse bilsh garyachimi Vodnochas mati Mariyi Genriyetti sho vidkrito spoviduvala katolictvo stavala vse bilsh nebazhanoyu v krayini Naprikinci 1640 na pochatku 1641 roku korol Karl I virishiv vidnoviti peregovori z princom Frederikom Gendrikom Oranskim Zarucheni Vilgelm ta Mariya Antonis van Dejk 1641 Peregovori prosuvalisya shvidko 10 lyutogo 1641 roku Karl I zayaviv parlamentu sho zaruchini jogo donki vidbulisya i potrebuyut tilki formalnogo pidtverdzhennya Karl sam spodivavsya sho za potrebi princ Oranskij dopomozhe pidtrimuvati korolivsku vladu v Angliyi Skromna shlyubna ceremoniya vidbulasya 2 travnya 1641 roku v Korolivskij kaplici palacu Vajtgoll Koroleva Genriyetta Mariya ne zmogla vzyati uchast u religijnij ceremoniyi oskilki hram buv protestantskim zamist togo vona sposterigala za vesillyam donki iz nevelikoyi galereyi Vesillya starshoyi dochki korolya ne svyatkuvalosya v Angliyi oskilki krayina bula na mezhi vijni sho rozpochalasya mensh nizh za rik Korol podaruvav donci krishtalevo zolotu sklyanku prikrashenu rubinami i diamantami iz napisom AR sho nalezhav Anni Danskij jogo materi Mariyu ta Vilgelma privitali pridvorni sho takozh vruchili yim kilka podarunkiv v dodatok na chest narechenih progrimiv 120 garmatnij zalp Pislya ceremoniyi Vilgelm povernuvsya do Niderlandiv Zgidno zi shlyubnoyu ugodoyu Mariya mala zalishitisya v Angliyi do svogo 12 richchya a yiyi cholovik mav zabezpechiti yiyi 1500 livrami na rik dlya osobistih potreb Na dodachu u vipadku peredchasnoyi smerti Vilgelma Mariya Genriyetta mala otrimuvati 10 tisyach livriv na rik ta dvi rezidenciyi dlya osobistogo koristuvannya Shlyubna ugoda takozh peredbachala sho Mariya ta yiyi anglijski pridvorni yaki pribudut z neyu do Niderlandiv mozhut molitisya na anglikanskij manir ne perehodyachi do Niderlandskoyi reformatskoyi cerkvi Na pochatku 1642 roku situaciya v krayini zagostrilasya Mariya ta yiyi batki buli zmusheni shovatisya v Gempton korti prote situaciya shilyalasya do vidkritoyi vijni U lyutomu koroleva Genriyetta Mariya ta princesa Mariya Genriyetta vidplivli do Gaagi voni plivli na niderlandskomu floti z 15 korabliv Mariyu do Niderlandiv suprovodzhuvala yiyi guvernantka en sho piznishe stala yiyi dovirenoyu osoboyu ta kompanjonkoyu Politichno shlyub Mariyi ta Vilgelma buv vikoristanij u 1643 roci koli Genriyetta Mariya perekonala niderlandskij parlament vidiliti korabel dopomogi dlya korolya Karla I i vidpraviti jogo do Angliyi Mariya korolivska princesa ta Vilgelm II princ Oranskij Gerrit van Gontgorst 1647 Nezadovgo pered vidbuttyam do Niderlandiv princesa Mariya otrimala vid batka titul Korolivskoyi princesi zapochatkuvavshi takim chinom tradiciyu nadannya cogo titulu starshim dochkam britanskih monarhiv Titul buv zaprovadzhenij oskilki koroleva Genriyetta Mariya dochka francuzkogo korolya Genriha IV hotila shob yiyi dochka mala titul podibnij do francuzkogo en titulu starshih dochok francuzkih koroliv Do cogo chasu starshi dochki anglijskih i shotlandskih monarhiv tituluvalisya yak ledi abo princesa Mariya Genriyetta Styuart Gerrit van Gontgorst 1647 U listopadi 1643 roku druga shlyubna ceremoniya vidbulasya mizh 12 richnoyu Mariyeyu ta 17 richnim Vilgelmom u Gaazi Shlyub ne buv zavershenij do 1644 roku U lyutomu 1644 roku Mariya povnistyu uvijshla v zhittya niderlandskogo dvoru Vona davala avdiyenciyi zustrichalasya z inozemnimi poslami vikonuvala vsi funkciyi pokladeni na neyi nezvazhayuchi na dovoli molodij vik U berezni 1644 roku vona vzyala uchast u pridvornih svyatkuvannyah z nagodi neshodavnogo francuzko niderlandskogo soyuzu i keruvala rozvagami yaki yiyi cholovik vlashtuvav dlya francuzkogo posla Mariya postijno otrimuyuchi novini iz Angliyi prihilno stavilasya do spravi svogo batka U grudni 1646 roku vona nadislala jomu lista cherez gollandske torgove sudno vmovlyayuchi jogo vtekti do Niderlandiv ale Karl vidmovivsya U Gaazi Mariya mala horoshi stosunki zi svoyeyu titkoyu Yelizavetoyu Styuart zaslanoyu korolevoyu Bogemiyi Prote princesa ne mala dobrih vzayemin zi svoyeyu svekruhoyu Amaliyeyu tozh vona namagalasya minimizuvati yihni kontakti Princ Frederik Gendrik Oranskij pomer 14 bereznya 1647 roku U den jogo smerti buv sklikanij parlament yakij progolosiv Vilgelma II spadkoyemcem batka yak shtatgaltera ta komanduvacha armiyeyu tituli sho nalezhali pokijnomu svekrovi Mariyi perejshli do yiyi cholovika i vin stav princom Oranskim 1648 roku Mariyu vidvidali yiyi brati Karl princ Uelskij ta Yakiv gercog Jorkskij 1649 roku batko Mariyi buv strachenij zgodom Mariya dopomogla bagatom jogo prihilnikam emigruvati Sered tih hto buv pid yiyi patronatom bula Anna Gajd majbutnya druzhina gercoga Jorkskogo i mati dvoh anglijskih korolev Mariyi II ta Anni RegentstvoVoseni 1647 roku u Mariyi Genriyetti stavsya vikiden pislya yakogo vona ne mogla zavagitniti protyagom kilkoh rokiv Na pochatku 1650 roku vona znovu zavagitnila Naprikinci zhovtnya na pochatku listopada togo zh roku koli vzhe mala naroditis ditina princ Vilgelm II zahvoriv na vispu i pomer 6 listopada nezabarom pislya sprobi zahopiti Amsterdam u politichnih oponentiv za 8 dniv pislya jogo smerti u svij dev yatnadcyatij den narodzhennya Mariya Genriyetta narodila sina Vilgelma Koliska novonarodzhenogo princa bula zakutana v chornu tkaninu simvolizuyuchi skorbotu za batkom Oskilki tituli shtatgaltera Niderlandiv ta princa Oranskogo ne uspadkovuvalisya voni ne buli nadani Vilgelmovi odrazu pislya narodzhennya Nezadovgo pislya narodzhennya sina Mariya Genriyetta mala kilka konfliktiv zi svekruhoyu Vona mala namir nazvati sina Karlom na chest korolya Angliyi strachenogo dida novonarodzhenogo prote Amaliya virishila sho hlopchika nazvut Vilgelmom na chest batka a okrim togo oskilki pershim spadkovim shtatgalterom Niderlandiv buv Vilgelm I a batko princa takozh hotiv nazvati sina cim im yam Peremigshi v superechci za im ya onuka Amaliya zaraz hotila stati oficijnim opikunom princa posilayuchis na te sho jogo mati bula zanadto molodoyu dlya cogo 13 serpnya 1651 roku en virishiv sho pravo opikunstva nad princom maye buti podilene mizh Mariyeyu Genriyettoyu yiyi svekruhoyu Amaliyeyu ta markgrafom Brandenburgu Fridrihom Vilgelmom chiya druzhina Luyiza Genriyetta bula starshoyu sestroyu pokijnogo Vilgelma II markgraf buv obranij yak nejtralnij opikun sho bude poserednikom mizh dvoma zhinkami ale takozh tomu sho yak mozhlivij spadkoyemec titulu princa Oranskogo vin buv zacikavlenij u zberezhenni majna ta koshtiv Oranskoyi rodini adzhe Amaliya poboyuvalasya sho Mariya Genriyetta yih roztratit Vilgelm III u 4 richnomu vici en 1654 Zagalom Mariya Genriyetta ne bula populyarnoyu v Niderlandah sho stavilisya bilsh prihilno do Olivera Kromvelya sama princesa cherez taki vpodobannya niderlandciv vidmovilasya najnyati yih na sluzhbu do sina U sichni 1650 roku Mariya Genriyetta razom z bratom Yakovom ta titkoyu Yelizavetoyu planuvali skromno vshanuvati pam yat korolya Karla I v richnicyu jogo strati prote niderlandskij uryad vvazhav bud yaki skromni vshanuvannya obrazlivimi dlya anglijskogo uryadu Piznishe koli poslanciv iz Angliyi prijnyali v Generalnih shtatah Mariya Genriyetta viyihala do Bredi u statusi vdovi ale vpliv yiyi prihilnikiv zavadiv uklasti anglo niderlandskij soyuz Pislya togo yak Mariya u 1651 roci tayemno prijnyala u sebe svogo brata Karla II yakij vvazhav sebe legitimnim monarhom Angliyi niderlandskij uryad zaboroniv yij prijmati bud kogo zi svoyih rodichiv Dim Mariyi ta yiyi titki nazivali palacom gadyuk de organizovuvalisya zmovi proti Niderlandiv ta kromvelivskoyi Angliyi 1652 roku nastroyi v Niderlandah zminilisya cherez pochatok pershoyi anglo gollandskoyi vijni Sin Mariyi buv oficijno obranij shtatgalterom Zelandiyi ta kilkoh pivnichnih provincij prote Vitte de Vitt respublikanskij lider zapobig obrannyu Vilgelma shtatgalterom Gollandiyi Krim togo pid chas ukladannya en Kromvel napolig na uhvalenni en yakij zaboronyav Gollandiyi obirati shtatgalterom predstavnika Oranskoyi dinastiyi She odniyeyu vimogoyu Kromvelya bulo vignannya usih vorogiv Anglijskoyi spivdruzhnosti z Gollandiyi Mariya Genriyetta oficijno vistupila z protestom prote vin ne buv vzyatij do uvagi oskilki krayini zagrozhuvala gromadyanska vijna 27 travnya 1654 roku dogovir buv pidpisanij Perezhivannya Mariyi shodo doli yiyi sina poznachilisya na stani yiyi zdorov ya Shob skorotiti vlasni vitrati na korist brativ vona vidmovilasya vid dvoh iz chotiroh palaciv nadanih yij U lipni 1654 roku vona poyihala na spa kurort de provela kilka tizhniv a potim vidvidala brata Karla u Kelni de todi znahodivsya jogo dvir U zhovtni vona povernulasya do Niderlandiv ale nastupnogo roku v lipni znovu poyihala do brata inkognito vidvidala yarmarok u Frankfurti i povernulasya dodomu 15 listopada U sichni 1656 roku Mariya poyihala do Parizha de zhili yiyi mati ta sestra Genriyetta i de bula prijnyata z usima pochestyami Ostanni roki ta smertMariya Styuart yak vdova Bartolomeus van der Gelst 1652 U Niderlandah vdovu Mariyu Genriyettu vidvidala nizka prihilnikiv sered yakih buv en Za svidchennyami suchasnikiv Karl Emmanuyil II gercog Savoyi en gercog Braunshvejg Lyuneburgu ta jogo brat en takozh zustrilisya iz Mariyeyu Genriyettoyu u Parizhi Na dodachu kardinal Mazarini osoblivo prihilno stavivsya do princesi ta poshiryuvav chutki pro nibito yiyi roman z baronom en chlenom rodini yiyi brata Yakova gercoga Jorkskogo Chutki jmovirno buli nepravdivimi ale Karl II sprijnyav yih serjozno i virishiv obmezhiti kontakti Mariyi Genriyetti z baronom 21 listopada 1656 roku Mariya pokinula Parizh i pislya dvoh misyaciv perebuvannya pri dvori brata v Bryugge povernulasya do Gaagi Povernuvshis Mariya Genriyetta diznalasya sho yiyi svekruha Amaliya proponuvala yiyi bratovi Karlu II ruku svoyeyi dochki Genriyetti Katerini sho zasmutilo princesu 1658 roku Amaliya namagalasya domogtisya vstanovlennya dlya onuka yedinogo regenta prote Mariya za pidtrimki svoyih francuzkih rodichiv pereshkodila takim planam U listopadi 1659 roku Mariya vidpravila sina navchatisya do Lejdenskogo universitetu 14 travnya 1660 roku niderlandskij parlament povidomiv Mariyu pro restavraciyu Styuartiv v Angliyi ta shodzhennya na prestol yiyi brata korolya Karla II Kilkoma dnyami piznishe vona vzyala uchast u svyatkuvannyah v Gaazi iz ciyeyi nagodi Vidtodi Mariya Genriyetta zajnyala tretye misce v liniyi uspadkuvannya anglijskogo prestolu pislya brativ Yakova ta Genriha sho pomer piznishe togo zh roku Ponovlenij status Mariyi yak anglijskoyi princesi vplinuv na pokrashennya stavlennya do neyi v Niderlandah v usih mistah cherez yaki proyizhdzhala Mariya iz sinom abo v yakih voni brali uchast v urochistih zahodah yih prijmali z pochestyami Pislya restavraciyi Styuartiv bulo ogolosheno sho Akt vidstoronennya bilshe nedijsnij oskilki Anglijska respublika bilshe ne isnuye 1660 roku Mariya razom zi svekruhoyu namagalisya domogtisya u kilkoh provinciyah rishennya pro priznachennya princa Vilgelma majbutnim shtatgalterom prote bagato provincij vidmovili yim u comu 30 veresnya 1660 roku Mariya vidplivla do Angliyi de yiyi rado prijnyali u korolivskomu dvori Pislya pributtya do Londona Mariya Genriyetta bula nepriyemno zdivovana tim sho korol Karl II pogodiv shlyub gercoga Jorkskogo Yakova iz yiyi kolishnoyu frejlinoyu Annoyu Gajd adzhe v takomu vipadku vsi yihni nashadki takozh matimut tituli princiv i princes Ce nastilki zasmutilo Mariyu Genriyettu sho vona virishila skorotiti chas perebuvannya na batkivshini Vona vidvidala oficijne bogosluzhinnya v kaplici palacu Vajtgoll a takozh organizuvala u palaci prijom en yakij prodemonstruvav yij deyaki anatomichni cikavinki Vona prijnyala groshovij podarunok vid parlamentu otrimanij za listom vid 7 listopada i pochala vimagati davno obicyane pridane za shlyub Dlya cogo korol stvoriv okremu komisiyu U listopadi 1660 roku Mariya Genriyetta zustrilasya iz posolstvom Niderlandiv yake pribulo dlya vidnovlennya soyuzu z Angliyeyu 20 grudnya 1660 roku korolivskim dvorom poshirilasya zvistka pro te sho princesa vazhko zahvorila na vispu Diznavshis pro ce matir princesi Genriyetta Mariya pidijshla do lizhka dochki i vostannye sprobuvala navernuti yiyi do katolictva prote bezuspishno Koroleva mati domoglasya togo shob princesu likuvav francuzkij likar sho yak vvazhali suchasniki bulo fatalnim rishennyam adzhe vin buv prihilnikom likuvannya metodom krovopuskannya 24 grudnya Mariya pidpisala svij zapovit i pomerla Za yiyi bazhannyam yiyi pohovali u Vestminsterskomu abatstvi poryad z bratom Genrihom gercogom Glosterskim yakij takozh pomer vid vispi u veresni 1660 roku U svoyemu zapoviti Mariya prosila brata korolya Karla II dbati pro svogo 10 richnogo sina Vilgelma yedinoyu regentkoyu yakogo teper zalishilasya yiyi svekruha Amaliya 1672 roku Vilgelm buv obranij shtatgalterom p yati niderlandskih provincij 1688 roku pislya Slavnoyi revolyuciyi vin zahopiv prestol Angliyi i praviv pid im yam Vilgelm III do smerti u 1702 roci Genealogiya Genrih Styuart lord Darnli Yakiv I VI Mariya I Styuart Karl I Frederik II Anna Danska Sofiya Meklenburg Gyustrovska Mariya Genriyetta Styuart Antuan de Burbon Genrih IV Zhanna III Genriyetta Mariya Francuzka Franchesko I Medichi Mariya Medichi Joganna Avstrijska PrimitkiEncyclopaedia Britannica d Track Q5375741 Lundy D R The Peerage d Track Q67129259d Track Q21401824 Collective Biographies of Women d Track Q54984126 Kindred Britain d Track Q75653886 Catalog of the German National Library d Track Q23833686 Goodwin 1893 p 400 Montgomery Massingberd 1977 p 85 Beatty 2003 p 47 Beatty 2003 p 35 Beatty 2003 p 35 36 Pearce 2015 p 108 109 White 2006 p 20 James Bennett Papers relating to the Royal Jewel House Archaeologia 48 London 1894 p 212 Beatty 2003 p 37 Beatty 2003 p 36 Purkiss 2012 p 126 Purkiss 2012 p 248 Goodwin 1893 p 401 Purkiss 2012 p 249 Panton 2011 p 382 Royal renegades the forgotten children of Charles I www panmacmillan com angl Procitovano 15 bereznya 2023 Goodwin 1893 p 400 401 Henslowe 1915 p 19 Henslowe 1915 p 18 Beatty 2003 p 38 Troost 2005 p 26 27 Kitson 1999 p 117 Goodwin 1893 p 402 Goodwin 1893 p 403 Troost 2005 p 41 Beatty 2003 p 38 39 Beatty 2003 p 39 Ward 1908 p 250 251 291 292 Louda amp Maclagan 1999 p 27 Louda amp Maclagan 1999 p 50 Louda amp Maclagan 1999 p 140 DzherelaBeatty Michael A The English Royal Family of America from Jamestown to the American Revolution McFarland 2003 ISBN 9780786415588 Goodwin Gordon Mary Princess Royal of England and Princess of Orange Dictionary of National Biography 1885 1900 London Smith Elder amp Co 1893 T 36 S 400 404 Henslowe J R Anne Hyde Duchess of York London T W Laurie Limited 1915 Kitson Frank Prince Rupert Admiral and General at Sea London Constable 1999 ISBN 9780094798502 Lee Sidney Mary 1631 1660 Dictionary of National Biography Vol 36 London Smith Elder amp Co Louda Jiri Maclagan Michael Lines of Succession Heraldry of the Royal Families of Europe 2 ge London Little Brown 1999 ISBN 978 0 316 84820 6 Montgomery Massingberd Hugh Burke s Royal Families of the World London 1977 T 1 ISBN 9780850110296 Panton James Historical Dictionary of the British Monarchy Scarecrow Press 2011 ISBN 9780810874978 Pearce Dominic Henrietta Maria Amberley Publishing 2015 ISBN 9781445645551 Purkiss Diane The English Civil War A People s History London HarperCollins UK 2012 ISBN 9780007369119 Troost Wouter William III the Stadholder king A Political Biography Ashgate Publishing Ltd 2005 ISBN 9780754650713 Ward Adolphus W The Age Of Louis XIV in The Cambridge Modern History Cambridge Cambridge University Press 1908 T V Henrietta Maria and the English Civil Wars Ashgate Publishing 2006 ISBN 9780754639428