Ко́лки — селище Луцького району Волинської області України. Центр селищної громади.
селище Колки | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() | |||||
Країна | |||||
Область | Волинська область | ||||
Район | Луцький район | ||||
Громада | Колківська селищна громада | ||||
Основні дані | |||||
Засновано | 1197 | ||||
Магдебурзьке право | 13 квітня 1598 | ||||
Статус | із 2024 року | ||||
Площа | 3,309 км² | ||||
Населення | ▼ 3974 (01.01.2022) | ||||
Густота | 1219 осіб/км²; | ||||
Поштовий індекс | 44661—662 | ||||
Телефонний код | +380 3376 | ||||
Географічні координати | 51°05′48″ пн. ш. 25°40′41″ сх. д. / 51.09667° пн. ш. 25.67806° сх. д.Координати: 51°05′48″ пн. ш. 25°40′41″ сх. д. / 51.09667° пн. ш. 25.67806° сх. д. | ||||
Висота над рівнем моря | 176 м | ||||
Водойма | р. Рудка, Стир
| ||||
Відстань | |||||
Найближча залізнична станція: | Маневичі | ||||
До станції: | 27,2 км | ||||
До райцентру: | |||||
- автошляхами: | 49,4 км | ||||
До обл. центру: | |||||
- фізична: | 44,2 км | ||||
- автошляхами: | 49,4 км | ||||
Селищна влада | |||||
Адреса | 44661, Волинська обл., Луцький р-н, смт Колки, вул. Грушевського, 42 | ||||
Карта | |||||
![]() Колки | |||||
![]() Колки | |||||
|
Географічні дані
Відстань до райцентру становить близько 49,4 км (автошляхом Р14). Населення — 4055 осіб.
Територією селища протікають річки Рудка і Стир.
Районний центр до 1960-х років. З кінця XVI століття, до початку XX — місто, до 1940 року — містечко, центр однойменної гміни.
Історія
Давньоруські часи
Перед появою назви «Колки» містечко називалося «Романів» на честь князя Романа Мстиславича. Неподалік містечка був розташований замок Романа, який не зберігся до наших днів.
Містечко колись називалося Романовим, але через велику пожежу, що знищила все місто, залишилися там лише обгорілі кілки. Від того часу, вже відбудоване містечко почало зватися Колками. Тут над річкою Стир, археологами виявлено старе ранньосередньовічне городище, що було невідомо ким знищене. Ще на початку XX століття на околиці містечка знаходився курган «Чорна могила», через який існували легенди про зруйнування старого міста та постання нового.
Одну з перших згадок про це селище знаходимо у фундушевому записі князя Луцького і Володимирського Любарта Гедиміновича під 1322 p.: «поехати гостинцомъ, который идетъ до Колковъ». Без сумніву, це один із старожитніх населених пунктів Волині, на що вказують залишки давньоруського городища X—XII ст.
Важко гадати, які шляхи привели правителя Волинського князівства Романа Мстиславовича в такі глухі місця. На гористій піщаній місцевості, що простяглася вздовж старого річища Стиру Роман Мстиславович звелів збудувати замок з вежами, з трьох боків оточений водами Стиру, а з південної — високим земляним валом. Пізніше прориті підземні ходи давали змогу, коли було потрібно, непомітно залишити замок і пробратися до густих лоз, заховатися на човнах.
Площа укріплення сягала близько 750 квадратних метрів, мала форму неправильного чотирикутника. Забудови були здебільшого дерев'яні. Поселялися тут ремісники, велася торгівля збіжжям, медом, воском, хутром. Особливо важливою була торгівля сіллю яку привозили з Галичини.
Духовним центром була велика церква, побудована на невисокій горі. За народним переказом вона провалилася під землю (науковці стверджують, що Колківський регіон, як і все Полісся, багатий «водяними подушками», тож піщаний ґрунт міг не витримати навантаження — така «подушка» поглинула храм).
З історичних та археологічних джерел дізнаємося, що, ймовірно, рік побудови нового укріплення — 1197 — і випадає на часи князювання онука Володимира Мономаха — Романа Мстиславовича, який почав своє князювання у Новгороді. Після смерті батька на правах старшого сина повернувся на Волинь і посів Володимирський престол. У 1198 році після смерті бездітного галицького князя, здолавши місцеву боярську опозицію, об'єднав Волинь з Галицьким князівством. Про існування Давнього Романового замку стверджує відомий український вчений В. Б. Антонович («Археологічна карта Волинської губернії»), досліджуючи «залишки городища X—XII століть, що напівкругом примикали до Стиру». Хронологічні рамки існування княжого Романового замку можна визначити межами кінця XII і першою половиною XVI століття, коли в писемних документах сала з'являтися назва «Колки». Легенди та перекази, пов'язані з походженням цієї назви, записав польський письменник і дослідник Ю. Крашевський у праці «Волинь, Полісся, Литва».
В «Описі Луцького, Володимирського і Кременецького замків» від 1545 року зазначено, що вже в ті часи «в Колках було вісім дворищ, а в кожному дворищі по декілька сімей. В «Описі Луцького замку» 1545 року читаємо: «село Колок, у том селе дворищ восемь и огородник»; «а в Колке, говорят, издавна было двенадцать жеремян» (бобрових гонів). Йдеться очевидно, про старий Колк (Колок), який у документі 1604 р. називається Старосіллям і межує з сучасними Колками. Останнє за переказом, отримало таку назву після страшної пожежі «лише кілки де-не-де в плотах залишила».
У XVI—XVII століттях містечко було заможнім та жвавим, до якого з усього Полісся приїжджало населення купувати сіль, яку привозили з «жуп руських», що в Галичині.
Містечко підпорядковувалося Луцькому замку, який належав родині Любартів. Разом з жителями сіл Підгайців, Забороля, Голишева, Прудів Голишівських і Кульчина селяни Колків сплачували податок: 74 відра меду, 90 грошів (старості замку ще окремо 23 відра меду), жита 7 колод, вівса 15 колод, 197 мотків пряжі».
Жителі Колків, як і жителі інших сіл, перебували в кріпаччині, несучи тяжкі повинності. Перш за все кріпаки платили велику грошову данину. Про це свідчить перелік повинностей кріпосних селян Колків за 1578 рік. Так, наприклад, кріпосний селянин Єремій Андрєєв платив грошовий податок в розмірі 30 грошей, а Манько Онанкович — 60 грошей. Для того часу це були досить значні суми. Крім цього селяни вносили натуральний податок. Про надзвичайно великі розміри грошових і натуральних повинностей, їх непосильність для селян свідчить та обставина, що окремі селянські дворища Колків пустіли. Так було на 1578 рік з Радловським дворищем, що зовсім опустіло і Лозинським, що опустіло наполовину. З прийняттям Брестської унії до поборів і безправності, які терпіли жителі Колків, приєднались утиски релігійного характеру. Натиск католиків особливо посилився з побудовою в Колках у 1647 році костелу, тобто з укріпленням тут католицького духовенства.
Після Люблінської унії Волинь стає воєводством.
Визвольна війна українського народу 1648—1657 років під проводом Богдана Хмельницького не обминула і Колок. У червні 1648 року проти польської шляхти піднялися жителі Колків. 25 травня 1651 року в містечко Колки входить один із загонів Максима Кривоноса і мстить гнобителям, вбиваючи їх та спалюючи їхні маєтки.
Коли війна закінчилась, багато колківчан повернулося до рідних осель, де їх чекала тяжка, виснажлива праця на злиденній ниві. Значну частину жителів Колків становили міщани, що були особисто вільні. Ті з них, що займалися сільським господарством, перебували у залежності від власника земель, за користування землею вони змушені були сплачувати йому податок.
Великим землевласником став і костел, побудований у Колках у 1647 р. В залежність від нього потрапило 37 сімей з Колків. Вони разом з селянами Острова, Семок і Рудників змушені були обробляти землю, що належала костелу, та відбувати інші повинності, як і кріпосні селяни світських феодалів.
Гетьман України Павло Тетеря за вірність королеві отримав маєток у Колках і деякий час жив тут як поміщик.
Розвиток торгівлі, вигідне географічне розташування сприяло зростанню Колків, перетворенню їх на ярмарковий центр. У 1778 році тут вже налічувалося 155 дворів та 939 жителів.
У складі Російської імперії
Гострі соціально-економічні та політичні суперечності призвели у другій половині XVIII ст. до занепаду магнатської Польщі. її територію тричі ділили між собою Австрія, Прусія і Росія. Після третього поділу 1795 року Колки потрапляють до складу новоствореної Волинської губернії (царський указ від 9 вересня 1797 року). Терплячого волиняка чекають нові випробування і тотальна русифікація.
За описом 1798 року містечко лежало на правій стороні річки. В містечку жили християни і євреї. Перші займалися землеробством, ремеслами, другі — дрібною торгівлею і продажем алкоголю. В державну скарбницю християни сплачували оброк по 2 рублі, євреї — по 4 рублі з душі. Всього дворів у Колках було 448, у яких проживала 2191 душа. Колківських ярмарків було чотири: 29 червня, 25 листопада, 2 лютого, 9 травня. Торги відбувались по одному дню. В цей час у Колках була церква Воздвиження Чесного і Животворчого Хреста, римо-католицький костел і дерев'яний панський дім, 5 млинів на річці Стир і один на рівчаку, всі на один камінь.
За вісім років кількість населення Колків майже подвоїлась і в 1803 році становила 1787 чоловік, 261 двір. Протягом першої половини XIX ст. Колки перетворилися на значний населений пункт. Тут відкривається винокурня і шкіряний завод, що належали місцевому поміщику.
Великої шкоди Колкам завдала пожежа, яка сталася тут у 1851 році, але селище досить швидко відбудували. Напередодні реформи 1861 року населення Колків складалося з 270 родин особисто вільних жителів, які користувалися землею поміщика А. Кожуховського і сплачували йому оренду. Крім того, тут був державний маєток, якому належало 145 десятин землі, 1 тягловий, 4 напівтяглових дворів, один двір городника та 4 двори бобилів. В цих дворах жило 68 осіб. Вони платили в казну по 1 крб.3 коп. подушного податку та виконували інші повинності. Жителі Колків, що належали до маєтку, мали 5 коней, 36 волів, 24 голови ВРХ. Щороку державні селяни Колків вносили в державну казну за користування землею по 192 крб. З цієї суми і нараховувалися викупні платежі після реформи 1861 року. З 1866 року Колки стають волосним центром.
В 1870 р. в Колках було 417 домів і 1370 жителів (з них 60 % євреї), церква, костел, 3 синагоги, бровар і ґуральня, 43 крамниці, 45 ремісників.
Трагічні події, що розгорнулися у Колках в 70-х роках XIX ст. у зв'язку зі скасуванням кріпосного права, знову загальмували на певний час їх розширення. Поміщик Кожуховський при підтримці влади визначив колківським селянам майже в три рази вищу викупну плату за землю, яку вони одержали в час реформи. Ймовірно, що селяни цього спочатку не зрозуміли, тому що дійсна сума викупного платежу була завуальована багаторічною виплатою і складними розрахунками.
Але в 1873 році селяни відчули і зрозуміли весь тягар «волі», і незадоволення, яке зростало, вилилось у відкритий опір. Селяни відмовились платити підвищену плату (чинш) за землю, заявивши що зайняту землю рахують «своєю невід'ємною власністю» Земський суд задовольнив вимоги поміщика. Рішення земського суду було затверджено Волинською цивільною палатою, а сенат, куди звернулися зі скаргою колківські селяни-чиншовики, визнав, що «колківські міщани підлягають виселенню, якщо не підуть на угоду з власником», тобто поміщиком, якого сенат розгляда власника.
Але становому приставу вдалося виселити лише кілька селянських сімей, а інші, вчинивши опір, залишилися в своїх будинках. Більше того, селяни-чиншовики послали своїх уповноважених на чолі зі старостою Михайлом Сілічем в Петербург зі скаргою на дії поміщика Кожуховського і місцевої влади.
Повернувшись з Петербурга, М.Сіліч заявив селянам, що цар начебто пообіцяв розглянути їхню скаргу і, всупереч волі поміщика та місцевої влади, дозволив виселеним селянам повернутись у свої будинки, «зламавши на дверях економічні печаті». Коли місцевий житель А. Торбач, що захищав інтереси поміщика, почав засуджувати дії М. Сіліча, селяни заарештували Торбача, міцно його побили, а потім, закувавши в кайдани, провели в такому вигляді через все містечко і прикували до стіни його ж будинку.
Коли становий пристав зробив спробу заарештувати М. Сіліча та інших активних учасників описаних подій, селяни перешкодили цьому, «не давши їх в руки пристава».
Дії селян були настільки рішучими і організованими, що ні поміщик Кожуховський, ні місцева влада не змогли виконати вироку суду про виселення селян з їхніх осель. Для виконання вироку в травні 1874 року до Колків було скеровано батальйон солдатів 43 Охотського піхотного полку. Але і в присутності солдатів зібрані колківські селяни-чиншовики заявили, «що виселятись або вступати в будь-які умови з власником вони не бажають і що прибуття військ їх зовсім не лякає». На другий день після прибуття солдати за наказом представників влади почали руйнувати житлові і господарські приміщення селян-чиншовиків. Повністю знищили 230 будинків із 270, що належали селянам.
Попри жорстоку розправу, із 300 сімей селян-чиншовиків лише 40 сімей погодилося укласти з поміщиком нову угоду, на умовах виплати підвищеного чиншу й були залишені в містечку.
Час ішов, містечко знову розбудовувалося. У першому десятиріччі XX століття у Колках — 660 дворів, 4316 жителів. Далеко за межі Колків розносяться вісті про знамениті ярмарки, що відбуваються тут чотири рази на рік.
На початку XX ст. прогресивна українська інтелігенція активно долучилась до вивчення минулого. Цікаві роботи у цьому регіоні у складі експедиції під керівництвом відомого історика, вченого Володимира Антоновича проводить Федір Вовк, етнограф, археолог, краєзнавець, досліджуючи народно-побутову культуру, зразки народного одягу, вишивки.
На початок XX ст. в Колках нараховувалось 2 млини, лісопильний завод, на якому працювало 50 робітників, 9 крамниць.
За переписом 1911 р. в Колках, що розташовані за 52 км. Від Луцька, проживало 4411 жителів, був мировий посередник, міщанська управа, пошта, телеграф, земська поштова станція, акцизний уряд, суд, земська лічниця, жидівський притулок, аптека, 2 бібліотеки, горілчана крамниця, 3 лікарі, 1 дантист, 2 книгарні, медоситня, фотограф, судовий оборонець і волосне правління. В містечку відбувалися 4 ярмарки щорічно. В 1911 році до великої земельної власності поміщика Савицького Миколая належало 9,005 десятин.
Перша світова війна принесла колківчанам нові злигодні. В червні 1915 року в зв'язку з наступом австро-німецьких військ містечко опинилось у смузі фронту. В цей час значна частина населення була евакуйована вглиб України і Росії, а та, що залишилася, зазнала великих труднощів. Вже на четвертий день Брусиловського прориву 26 травня (8 червня) 1916 року в районі Колків тривали запеклі бої.
У грудні 1917 в Колках утворюється ревком, до складу якого ввійшли О. Регещук, Т. Квач, Т. Лаврещук, С. Васюхник. Але розгорнути діяльність ревкомів перешкодили німецько-кайзерівські війська, що в лютому 1918 року окупували Колки. Проте навіть у цих умовах членами ревкому було організовано партизанську війну проти загарбників. Після вигнання окупантів ревком відновив діяльність але ненадовго. В травні 1919 року Колки захопила Польща.
26 липня 1920 року 389-й полк 44-ї дивізії Червоної Армії захопив Колки. В селищі було встановлено Радянську владу. Ревком провів розподіл поміщицької землі серед селян. 24 серпня було відкрито лікарню, 31 серпня відновлено роботу поштового відділення, щоб довідатись про панічний відступ Червоної армії.
Окремого дослідження вимагає роль січових стрільців, що створили свій легіон ще в австрійській армії, і роль бюро культурної допомоги для українського населення, яке очолив відомий історик Іван Крип'якевич. Багато зусиль доклав, щоб допомогти краю Дмитро Вітовський. Визвольні змагання закінчилися поразкою, рештки армії Симона Петлюри були інтерновані поляками. Колки за мирним Ризьким договором 1921 року у складі створеного з 11 повітів Волинського воєводства відходять знову до Польщі.
Під час польської окупації Колки були адміністративно поліцейським центром. Тут розміщувалися гмінне управління, поліцейське відділення, мировий суд. У 1921 році в Колках налічувалося 2145 жителів (331 двір). З встановленням нової влади крамниці, ремісничі майстерні (кравецькі, шевські, бондарні, чинбарня, слюсарня) опинилися в руках шляхти, куркулів які збагачувалися за рахунок жорсткої експлуатації трудящих. У селян була відібрана земля, якою наділив їх ревком. Колківський маєток перейшов у розпорядження польського земельного банку. В 1926—1932 рр. банк почав розпродувати землі цього маєтку. Але тільки заможні селяни змогли збільшити свої земельні ділянки. 546 гектарів землі було продано 79 мешканцям Колків та навколишніх сіл і осадницьких колоній — Острова, Рудників, Старосілля, Лисища, Добрового, Рудні, Крисівки. Продані земельні ділянки мали розміри від 5 до 17 гектарів.
Під тиском світової громадськості Польща, керована Юзефом Пілсудським, хоча змушена була формально визнати певні права українського населення, практично ж вона не полишала своїх планів полонізації цих етнічних українських земель. Визиск, політичне та національне безправ'я штовхали трудящих на боротьбу проти польського режиму. Ця боротьба стала цілеспрямованою після утворення на початку вересня 1923 року Луцького окружного комітету, що об'єднав місцеві комуністичні партійні осередки. В Колках уже на той час активно діяв такий осередок. Поліції вдалося натрапити на слід підпільників і заарештувати багатьох із них. 1 грудня 1924 року в Луцьку відбувся суд над 28 членами КПЗУ Колківської гміни. Серед них були Трифон Будецький та Григорій Тимчук.
У грудні 1927 року мешканці Колків відмовились платити податки. За допомогою місцевих діячів Колки були центром активного політичного життя в час виборів до польського сейму в 1928 році. В цьому ж році тут створена легальна робітничо-селянська організація «Сельроб — єдність».
У 1929 р. на Колки поширені правила міської забудови.
Значним революційним виступом ознаменувалось життя Колків та сусідніх сіл у 1931 році. 24 травня цього року колківські призовники до польської армії та призовники навколишніх сіл вигнали осадників з ряду сіл та провели демонстрацію під лозунгом «Геть фашистський уряд! Земля селянам».
Особливо визначною подією, що відбулася в районі Колків, була першотравнева демонстрація 1935 року. Підготовка до цієї демонстрації проводилась під керівництвом Колківського райкому КПЗУ та райкому комсомолу.
Проводилася роз'яснювальна робота серед населення та підготовка молоді, комсомольців до демонстрації. Комсомолка Ліда Мосійчук вишивала прапор, Надія Тарасюк переправляла нелегальну літературу у своє село та село Острів.
Було розроблено детальний рух колон до місця збору на лісовій галявині біля Колків. Польській поліції через зрадника стало відомо про підготовку демонстрації. В кінці квітня 1935 року начальник Луцької поліції повідомив про це Варшаву, звідти надійшов наказ розгромити демонстрацію, застосувавши зброю.
Із Луцька до Колків був направлений посилений загін поліції на чолі з керівником слідчого відділу воєводського управління поліції. Багато переодягнутих поліцейських та шпиків було направлено в навколишні села. Недалеко від Колків поліція організувала засідку. О 17-й годині ЗО хвилин, коли демонстрація підійшла до місця засідки, на неї посипався град куль із кулеметів і гвинтівок. В результаті розправи 8 чоловік було вбито, 31 чоловіка тяжко поранено, 47 чоловік заарештовано і відправлене у в'язницю до м. Луцька. Серед загиблих були Павло Кривонюк, Ничипор Вознюк, Олександр Стельмащук, Домна Гордіюк, Лідія Мосійчук та інші.
Радянська окупація
1 вересня 1939 року нацистська Німеччина розв'язала Другу світову війну. 17 вересня Червона Армія перейшла радянсько-польський кордон, колківчани боязко очікували її. Колківські комуністи А. Мізюк, П. Оліферчук, М. Писарський, які щойно повернулися з брестської в'язниці, та Т. Будецький, що перебував у Колках, організували 17 вересня ревком та червоногвардійський загін. 20 вересня з Колків вирушила делегація членів КПЗУ назустріч червоноармійцям, коли отримали інформацію про те що Червона Армія вже в селі Тростянці. Але це було польське формування, що відступало під тиском червоноармійців. Розгромивши делегацію, розлючені поляки увірвалися до Колків з наміром їх знищити. Завдяки переговорам представників колківської громадськості на чолі з священиком Олексієм Соколовським, польським ксьондзом та рабином вдалося погасити конфлікт, хоч і було спалено польськими вояками декілька будинків і вбито кількох активістів. Польський загін змушений був спішно перейти через селище, не встигши підірвати міст через р. Стир, і вийти в район с. Розничі і Копилля. В с. Копилля вони учинили дику розправу над Будецьким Т. і його товаришами.
Колківський ревком повідомив про напад поляків та про місце їхнього перебування командуванню частин Червоної армії, що перебувало в районі м. Рожище. Біля села Боровичі червоноармійці наздогнали і розгромили цей загін, що нараховував близько 3 тисяч солдат і офіцерів.
22 вересня у Колках були створені тимчасові селищне та повітове управління, яке очолив Мізюк А. І.
26 — 28 жовтня 1939 року у Львові відбулися Народні Збори Західної України, які проголосували за входження Західної України до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки. Від Колків депутатом до Народних зборів був Мізюк А. І. 27 листопада 1939 року утворено Волинську область, у якій 17 січня 1940 р. створили тридцять районів, серед них Колківський. В січні 1940 року Колківське тимчасове повітове управління перетворене на Колківський районний виконавчий Комітет, цьому сприяли вибори до місцевих Рад, що пройшли аж у грудні 1940 р. У березні тут організовано МТС, райпромкомбінат, були націоналізовані крамниці і склади. Замість приватних торговельних пунктів відкрито державні магазини з порожніми полицями. Почали працювати середня школа, клуб, лікарня. В цей же час багато заможних господарів Колківського району було вивезено до Сибіру. Всі громадські організації і партії були заборонені.
Німецька окупація
Наступило охоплене пожежею війни літо 1941 року. 8 липня 1941 року німці окупували селище Колки. Військові довго у Колках не затрималися, залишивши двох німців для наведення порядку. А в окупаційній поліції служило понад 27 чоловік. Саме спираючись на цих людей, націонал-соціалісти розстріляли в урочищі Горки понад 600 громадян.
Німецький окупаційний режим завдав господарству неймовірної шкоди. В Колках було спалено більше 300 будинків, 26 осіб вивезли до Німеччини, розстріляно до 1 тис. 500 осіб єврейського населення.
Проте колківчани не мирилися зі сваволею гітлерівців та шуцкоманди (щоб посилити національну ворожнечу, нацисти створюють польську поліцію — щуцкоманду). Дехто йшов у радянські партизанські загони. Як повідомляв начальник німецької поліції безпеки України, 5 лютого 1943 року в Колках радянські партизани знищили 111 гітлерівців.
Та найяскравішою сторінкою в історії містечка є період з квітня по листопад 1943 року. Півроку у глибокому німецькому тилу Колки були тимчасовою столицею, центром Повстанської-Республіки ОУН — УПА. Ось що розповідають свідки тих подій Леонід Мартинюк, Костянтин Градиський: "Навесні 1943 року, а точніше на Великдень, повстанці визволили Колки і навколишні села від гітлерівців, знищили німецьку управлінську адміністрацію і захопили багато трофеїв. Під вечір біля церкви відбувся багатолюдний мітинг. Повстанці оголосили свою програму боротьби проти нацистів і комуністів під кличем — «Волю народам — волю людині». На цьому мітингу повідомили що забрані у німців зерно і худоба повертаються селянам без ніякого викупу, пропонувалося негайно приступити до обробітку землі. Тоді ж заснували міську управу. Головою обрали «Гонту» з Ківерців, а секретарем призначили Тамару Калуш з Колків, відкрили дві пекарні, їдальню для повстанців і млин для всіх жителів. Сушили сухарі для всіх вояків, що стояли у лісах, а це майже 100 км із заходу на схід. Трохи пізніше налагодили роботу швейної майстерні. Працювали чоботарня, зброярня. Серед повстанців знайшлися спеціалісти і швидко налагодили місцеву електростанцію, відновили роботу друкарні. Тут виходила газета «Голос Нації», різні листівки, відозви, а до початку нового навчального року Колківська адміністрація випустила свій буквар і провела учительську конференцію. У місцевих церквах Божу, службу відправляли лише українською мовою. На тому місці, де нині лісгоспзаг, була військова лікарня і школа санітарів, на Руді готували молодих командирів, мінерів, артилеристів і розвідників.
Колки готувалися до загального антинімецького повстання у тилу. Ця ніким не визнана республіка не відгороджувала своїх володінь колючим дротом, та і німці, і червоні партизани воліли краще обійти їхню територію стороною. Вісті про цю республіку поширилися від Львова до Мінська, у багатьох місцях почали виникати подібні самостійні округи.
Новітня історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelk1TDB0dmJHdDVYMjF2Ym5WdFpXNTBMbXB3Wnk4eU1EQndlQzFMYjJ4cmVWOXRiMjUxYldWdWRDNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
У 1997 році на честь 800-річчя Колок у центрі селища був відкритий пам'ятник засновнику містечка — князю Роману Мстиславичу.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUzTDB0dmJHdDVYMDFsYlc5eWFXRnNYMU5wWjI1ZmFXNWZTRzl1YjNWeVgyOW1YMHR2YkhsZlVtVndkV0pzYVdOZkpUSTRXVVJUWHpNME16UWxNamt1YW5Cbkx6STFNSEI0TFV0dmJHdDVYMDFsYlc5eWFXRnNYMU5wWjI1ZmFXNWZTRzl1YjNWeVgyOW1YMHR2YkhsZlVtVndkV0pzYVdOZkpUSTRXVVJUWHpNME16UWxNamt1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
У 1998 році на честь 55-ї річниці утворення Колківської республіки у Колках встановлено пам'ятний знак «Колківська республіка».
2002 року в приміщенні колишнього дитсадка розпочалися богослужіння в тимчасовому храмі УПЦ КП. 16 серпня 2015 року освятили новозбудований храм на честь святителя Миколая Чудотворця.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhqTDFCb2IzUnZYMHR2Ykd0cFgxQlRWaTVxY0djdk1qVXdjSGd0VUdodmRHOWZTMjlzYTJsZlVGTldMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
11 листопада 2018 року на подвір'ї Свято-Хрестовоздвиженського храму відбулося відкриття пам'ятного хреста, присвяченого воїнам Першої Світової війни Австро-Угорської армії загиблих в боях за Колки 1915—1916 років, де настоятель храму протоієрей Олександр Білінський здійснив чин його освячення. Окрім того, Роман Оксенюк як ініціатор події, виступив з доповіддю про історію тих років у яких опинилось містечко. Згодом у храмі були показані старі світлини селища, котрі дослідник зібрав за декілька років із архівів та інтернет-джерел різних країн.
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Кількість | Відсоток |
---|---|---|
українська | 3842 | 98.31% |
російська | 55 | 1.41% |
білоруська | 3 | 0.08% |
угорська | 2 | 0.05% |
румунська | 1 | 0.03% |
інші/не вказали | 5 | 0.12% |
Усього | 3908 | 100% |
Економіка
- ТзОВ «Торгово-виробнича компанія “ВОЛДІ”», виробник солодощів
Культові споруди
Відомі люди
- Довбошинський Данило Данилович (1924—2012) — український художник.
- (1932-1998) — відомий волинський поет та вчитель.
- Мартинюк Алла Петрівна (нар. 1956) — мовознавець, професор кафедри перекладознавства імені Миколи Лукаша факультету іноземних мов Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, доктор філологічних наук (2006), професор (2006).
- Тадеуш Пйотровський (1939—1986) — відомий польський альпініст.
- Полінкевич Леонід Олександрович (1984—2014) — майор, командир 3-го батальйону 51-ї окремої механізованої бригади Сухопутних військ ЗС України; загинув під час проведення антитерористичної операції на сході України.
- Сохацький Андрій Володимирович (1970—2015) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
Примітки
- UKR-EnumPopEstimate2022
- http://maps.vlasenko.net [ 8 жовтня 2018 у Wayback Machine.](рос.)
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 22 липня 2016.
- Цинкаловський О. М. КОЛКИ, м-ко, Луцький пов., Колківська вол. Село над рікою Стиром, на старім тракті з Пінська до Дубна. / С. 520-521 [ 31 серпня 2021 у Wayback Machine.] / Стара Волинь і Волинське Полісся (Краєзнавчий словник — від найдавніших часів до 1914 року) Том 1. // Інститут Дослідів Волині та Товариство «Волинь» Канада-Вінніпег, 1984.
- Князь Любарт Гедимінович дарує села соборній церкві Іоанна Богослова в Луцьку — 8 грудня 1322 р. [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.] // Грамоти XIV ст. / Упорядк., вст. ст., ком. i слов.-покаж. М. М. Пещак — К., 1974. — С. 9-41
- Антонович В. Б. Павло Тетеря
- Rozporządzenie Ministra Robót Publicznych w porozumieniu z Ministrem Spraw Wewnętrznych z dnia 10 maja 1929 r. rozciągające przepisy dla gmin miejskich na niektóre osiedla gmin wiejskich na obszarze województwa wołyńskiego. — Dz.U. 1929 nr 41 poz. 347[недоступне посилання](пол.)
- В одній родині – п'ять заслужених діячів! [ 18 грудня 2019 у Wayback Machine.] // газета «Волинь», 16.11.2006.
- На Волині Ющенко вшанував звитягу Колківської республіки [ 19 грудня 2019 у Wayback Machine.] // ZIK, 14.10.2009.
- Віха в історії поліського краю: новий храм, де служба лунатиме рідною мовою [ 19 грудня 2019 у Wayback Machine.] // Інформаційне агентство «Волинські Новини»,18.08.2015.
- У селищі Колки на Волині освячено новозбудований храм на честь святителя Миколая Чудотворця (архів) // Інформаційне управління УПЦ Київського Патріархату, 18.08.2015.
- На Волині освятили пам’ятний хрест на могилах воїнів Першої світової війни [ 2 червня 2019 у Wayback Machine.] // УНІАН, 15.11.2018.
- У Колках біля храму УПЦ освятили пам’ятний хрест на могилах воїнів Першої світової війни [ 18 грудня 2019 у Wayback Machine.] // Волинська єпархія УПЦ, 14.11.2018.
- https://socialdata.org.ua/projects/mova-2001/
- ВІВА, ТОВ (ТВК ВОЛДІ, ТОВ), KOMPASS, Онлайн-справочники компаний и решения для работы с базами данных
- СВІТ СОЛОДКИХ ВРАЖЕНЬ, Управління агропромислового розвитку Волинської облдержадміністрації
Література
- Козик П.З. Ко́лки // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974. — том Волинська область / І.С. Клімаш (голова редколегії тому), 1970 : 747с. — С.527-537
Посилання
- Г. О. Лотвін, Ко́лки [ 31 жовтня 2020 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України
- П. 3. Козик, Ко́лки / 1 [ 31 травня 2015 у Wayback Machine.], 2 [ 30 травня 2015 у Wayback Machine.], 3 [ 31 травня 2015 у Wayback Machine.] (без бібліографії) // стор. 527–537 (pdf pages 544-554) [ 14 вересня 2021 у Wayback Machine.] у: «Історія міст і сіл Української РСР», у 26 томах. Волинська область [ 14 вересня 2021 у Wayback Machine.] / АН УРСР. Інститут історії. – К.: Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1970 (1967–1973). – 767 с.
- Облікова картка[недоступне посилання з квітня 2019]
- Kolki, Ukraine
- Kołki // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1883. — Т. IV. — S. 273. (пол.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ko lki selishe Luckogo rajonu Volinskoyi oblasti Ukrayini Centr selishnoyi gromadi selishe Kolki Gerb Kolok Prapor Kolok Pam yatnij znak Kolkivska respublika Krayina Ukrayina Oblast Volinska oblast Rajon Luckij rajon Gromada Kolkivska selishna gromada Osnovni dani Zasnovano 1197 Magdeburzke pravo 13 kvitnya 1598 Status iz 2024 roku Plosha 3 309 km Naselennya 3974 01 01 2022 Gustota 1219 osib km Poshtovij indeks 44661 662 Telefonnij kod 380 3376 Geografichni koordinati 51 05 48 pn sh 25 40 41 sh d 51 09667 pn sh 25 67806 sh d 51 09667 25 67806 Koordinati 51 05 48 pn sh 25 40 41 sh d 51 09667 pn sh 25 67806 sh d 51 09667 25 67806 Visota nad rivnem morya 176 m Vodojma r Rudka Stir Vidstan Najblizhcha zaliznichna stanciya Manevichi Do stanciyi 27 2 km Do rajcentru avtoshlyahami 49 4 km Do obl centru fizichna 44 2 km avtoshlyahami 49 4 km Selishna vlada Adresa 44661 Volinska obl Luckij r n smt Kolki vul Grushevskogo 42 Karta Kolki Kolki Kolki u Vikishovishi U Vikipediyi ye statti pro inshi naseleni punkti z takoyu nazvoyu Kolki Geografichni daniVidstan do rajcentru stanovit blizko 49 4 km avtoshlyahom R14 Naselennya 4055 osib Teritoriyeyu selisha protikayut richki Rudka i Stir Rajonnij centr do 1960 h rokiv Z kincya XVI stolittya do pochatku XX misto do 1940 roku mistechko centr odnojmennoyi gmini IstoriyaDavnoruski chasi Pered poyavoyu nazvi Kolki mistechko nazivalosya Romaniv na chest knyazya Romana Mstislavicha Nepodalik mistechka buv roztashovanij zamok Romana yakij ne zberigsya do nashih dniv Mistechko kolis nazivalosya Romanovim ale cherez veliku pozhezhu sho znishila vse misto zalishilisya tam lishe obgorili kilki Vid togo chasu vzhe vidbudovane mistechko pochalo zvatisya Kolkami Tut nad richkoyu Stir arheologami viyavleno stare rannoserednovichne gorodishe sho bulo nevidomo kim znishene She na pochatku XX stolittya na okolici mistechka znahodivsya kurgan Chorna mogila cherez yakij isnuvali legendi pro zrujnuvannya starogo mista ta postannya novogo Odnu z pershih zgadok pro ce selishe znahodimo u fundushevomu zapisi knyazya Luckogo i Volodimirskogo Lyubarta Gediminovicha pid 1322 p poehati gostincom kotoryj idet do Kolkov Bez sumnivu ce odin iz starozhitnih naselenih punktiv Volini na sho vkazuyut zalishki davnoruskogo gorodisha X XII st Vazhko gadati yaki shlyahi priveli pravitelya Volinskogo knyazivstva Romana Mstislavovicha v taki gluhi miscya Na goristij pishanij miscevosti sho prostyaglasya vzdovzh starogo richisha Stiru Roman Mstislavovich zveliv zbuduvati zamok z vezhami z troh bokiv otochenij vodami Stiru a z pivdennoyi visokim zemlyanim valom Piznishe proriti pidzemni hodi davali zmogu koli bulo potribno nepomitno zalishiti zamok i probratisya do gustih loz zahovatisya na chovnah Plosha ukriplennya syagala blizko 750 kvadratnih metriv mala formu nepravilnogo chotirikutnika Zabudovi buli zdebilshogo derev yani Poselyalisya tut remisniki velasya torgivlya zbizhzhyam medom voskom hutrom Osoblivo vazhlivoyu bula torgivlya sillyu yaku privozili z Galichini Duhovnim centrom bula velika cerkva pobudovana na nevisokij gori Za narodnim perekazom vona provalilasya pid zemlyu naukovci stverdzhuyut sho Kolkivskij region yak i vse Polissya bagatij vodyanimi podushkami tozh pishanij grunt mig ne vitrimati navantazhennya taka podushka poglinula hram Z istorichnih ta arheologichnih dzherel diznayemosya sho jmovirno rik pobudovi novogo ukriplennya 1197 i vipadaye na chasi knyazyuvannya onuka Volodimira Monomaha Romana Mstislavovicha yakij pochav svoye knyazyuvannya u Novgorodi Pislya smerti batka na pravah starshogo sina povernuvsya na Volin i posiv Volodimirskij prestol U 1198 roci pislya smerti bezditnogo galickogo knyazya zdolavshi miscevu boyarsku opoziciyu ob yednav Volin z Galickim knyazivstvom Pro isnuvannya Davnogo Romanovogo zamku stverdzhuye vidomij ukrayinskij vchenij V B Antonovich Arheologichna karta Volinskoyi guberniyi doslidzhuyuchi zalishki gorodisha X XII stolit sho napivkrugom primikali do Stiru Hronologichni ramki isnuvannya knyazhogo Romanovogo zamku mozhna viznachiti mezhami kincya XII i pershoyu polovinoyu XVI stolittya koli v pisemnih dokumentah sala z yavlyatisya nazva Kolki Legendi ta perekazi pov yazani z pohodzhennyam ciyeyi nazvi zapisav polskij pismennik i doslidnik Yu Krashevskij u praci Volin Polissya Litva U Velikomu knyazivstvi Litovskomu V Opisi Luckogo Volodimirskogo i Kremeneckogo zamkiv vid 1545 roku zaznacheno sho vzhe v ti chasi v Kolkah bulo visim dvorish a v kozhnomu dvorishi po dekilka simej V Opisi Luckogo zamku 1545 roku chitayemo selo Kolok u tom sele dvorish vosem i ogorodnik a v Kolke govoryat izdavna bylo dvenadcat zheremyan bobrovih goniv Jdetsya ochevidno pro starij Kolk Kolok yakij u dokumenti 1604 r nazivayetsya Starosillyam i mezhuye z suchasnimi Kolkami Ostannye za perekazom otrimalo taku nazvu pislya strashnoyi pozhezhi lishe kilki de ne de v plotah zalishila U XVI XVII stolittyah mistechko bulo zamozhnim ta zhvavim do yakogo z usogo Polissya priyizhdzhalo naselennya kupuvati sil yaku privozili z zhup ruskih sho v Galichini Mistechko pidporyadkovuvalosya Luckomu zamku yakij nalezhav rodini Lyubartiv Razom z zhitelyami sil Pidgajciv Zaborolya Golisheva Prudiv Golishivskih i Kulchina selyani Kolkiv splachuvali podatok 74 vidra medu 90 groshiv starosti zamku she okremo 23 vidra medu zhita 7 kolod vivsa 15 kolod 197 motkiv pryazhi Zhiteli Kolkiv yak i zhiteli inshih sil perebuvali v kripachchini nesuchi tyazhki povinnosti Persh za vse kripaki platili veliku groshovu daninu Pro ce svidchit perelik povinnostej kriposnih selyan Kolkiv za 1578 rik Tak napriklad kriposnij selyanin Yeremij Andryeyev plativ groshovij podatok v rozmiri 30 groshej a Manko Onankovich 60 groshej Dlya togo chasu ce buli dosit znachni sumi Krim cogo selyani vnosili naturalnij podatok Pro nadzvichajno veliki rozmiri groshovih i naturalnih povinnostej yih neposilnist dlya selyan svidchit ta obstavina sho okremi selyanski dvorisha Kolkiv pustili Tak bulo na 1578 rik z Radlovskim dvorishem sho zovsim opustilo i Lozinskim sho opustilo napolovinu Z prijnyattyam Brestskoyi uniyi do poboriv i bezpravnosti yaki terpili zhiteli Kolkiv priyednalis utiski religijnogo harakteru Natisk katolikiv osoblivo posilivsya z pobudovoyu v Kolkah u 1647 roci kostelu tobto z ukriplennyam tut katolickogo duhovenstva Rich Pospolita Troh Narodiv Pislya Lyublinskoyi uniyi Volin staye voyevodstvom Vizvolna vijna ukrayinskogo narodu 1648 1657 rokiv pid provodom Bogdana Hmelnickogo ne obminula i Kolok U chervni 1648 roku proti polskoyi shlyahti pidnyalisya zhiteli Kolkiv 25 travnya 1651 roku v mistechko Kolki vhodit odin iz zagoniv Maksima Krivonosa i mstit gnobitelyam vbivayuchi yih ta spalyuyuchi yihni mayetki Koli vijna zakinchilas bagato kolkivchan povernulosya do ridnih osel de yih chekala tyazhka visnazhliva pracya na zlidennij nivi Znachnu chastinu zhiteliv Kolkiv stanovili mishani sho buli osobisto vilni Ti z nih sho zajmalisya silskim gospodarstvom perebuvali u zalezhnosti vid vlasnika zemel za koristuvannya zemleyu voni zmusheni buli splachuvati jomu podatok Velikim zemlevlasnikom stav i kostel pobudovanij u Kolkah u 1647 r V zalezhnist vid nogo potrapilo 37 simej z Kolkiv Voni razom z selyanami Ostrova Semok i Rudnikiv zmusheni buli obroblyati zemlyu sho nalezhala kostelu ta vidbuvati inshi povinnosti yak i kriposni selyani svitskih feodaliv Getman Ukrayini Pavlo Teterya za virnist korolevi otrimav mayetok u Kolkah i deyakij chas zhiv tut yak pomishik Rozvitok torgivli vigidne geografichne roztashuvannya spriyalo zrostannyu Kolkiv peretvorennyu yih na yarmarkovij centr U 1778 roci tut vzhe nalichuvalosya 155 dvoriv ta 939 zhiteliv U skladi Rosijskoyi imperiyi Gostri socialno ekonomichni ta politichni superechnosti prizveli u drugij polovini XVIII st do zanepadu magnatskoyi Polshi yiyi teritoriyu trichi dilili mizh soboyu Avstriya Prusiya i Rosiya Pislya tretogo podilu 1795 roku Kolki potraplyayut do skladu novostvorenoyi Volinskoyi guberniyi carskij ukaz vid 9 veresnya 1797 roku Terplyachogo volinyaka chekayut novi viprobuvannya i totalna rusifikaciya Za opisom 1798 roku mistechko lezhalo na pravij storoni richki V mistechku zhili hristiyani i yevreyi Pershi zajmalisya zemlerobstvom remeslami drugi dribnoyu torgivleyu i prodazhem alkogolyu V derzhavnu skarbnicyu hristiyani splachuvali obrok po 2 rubli yevreyi po 4 rubli z dushi Vsogo dvoriv u Kolkah bulo 448 u yakih prozhivala 2191 dusha Kolkivskih yarmarkiv bulo chotiri 29 chervnya 25 listopada 2 lyutogo 9 travnya Torgi vidbuvalis po odnomu dnyu V cej chas u Kolkah bula cerkva Vozdvizhennya Chesnogo i Zhivotvorchogo Hresta rimo katolickij kostel i derev yanij panskij dim 5 mliniv na richci Stir i odin na rivchaku vsi na odin kamin Za visim rokiv kilkist naselennya Kolkiv majzhe podvoyilas i v 1803 roci stanovila 1787 cholovik 261 dvir Protyagom pershoyi polovini XIX st Kolki peretvorilisya na znachnij naselenij punkt Tut vidkrivayetsya vinokurnya i shkiryanij zavod sho nalezhali miscevomu pomishiku Velikoyi shkodi Kolkam zavdala pozhezha yaka stalasya tut u 1851 roci ale selishe dosit shvidko vidbuduvali Naperedodni reformi 1861 roku naselennya Kolkiv skladalosya z 270 rodin osobisto vilnih zhiteliv yaki koristuvalisya zemleyu pomishika A Kozhuhovskogo i splachuvali jomu orendu Krim togo tut buv derzhavnij mayetok yakomu nalezhalo 145 desyatin zemli 1 tyaglovij 4 napivtyaglovih dvoriv odin dvir gorodnika ta 4 dvori bobiliv V cih dvorah zhilo 68 osib Voni platili v kaznu po 1 krb 3 kop podushnogo podatku ta vikonuvali inshi povinnosti Zhiteli Kolkiv sho nalezhali do mayetku mali 5 konej 36 voliv 24 golovi VRH Shoroku derzhavni selyani Kolkiv vnosili v derzhavnu kaznu za koristuvannya zemleyu po 192 krb Z ciyeyi sumi i narahovuvalisya vikupni platezhi pislya reformi 1861 roku Z 1866 roku Kolki stayut volosnim centrom V 1870 r v Kolkah bulo 417 domiv i 1370 zhiteliv z nih 60 yevreyi cerkva kostel 3 sinagogi brovar i guralnya 43 kramnici 45 remisnikiv Tragichni podiyi sho rozgornulisya u Kolkah v 70 h rokah XIX st u zv yazku zi skasuvannyam kriposnogo prava znovu zagalmuvali na pevnij chas yih rozshirennya Pomishik Kozhuhovskij pri pidtrimci vladi viznachiv kolkivskim selyanam majzhe v tri razi vishu vikupnu platu za zemlyu yaku voni oderzhali v chas reformi Jmovirno sho selyani cogo spochatku ne zrozumili tomu sho dijsna suma vikupnogo platezhu bula zavualovana bagatorichnoyu viplatoyu i skladnimi rozrahunkami Ale v 1873 roci selyani vidchuli i zrozumili ves tyagar voli i nezadovolennya yake zrostalo vililos u vidkritij opir Selyani vidmovilis platiti pidvishenu platu chinsh za zemlyu zayavivshi sho zajnyatu zemlyu rahuyut svoyeyu nevid yemnoyu vlasnistyu Zemskij sud zadovolniv vimogi pomishika Rishennya zemskogo sudu bulo zatverdzheno Volinskoyu civilnoyu palatoyu a senat kudi zvernulisya zi skargoyu kolkivski selyani chinshoviki viznav sho kolkivski mishani pidlyagayut viselennyu yaksho ne pidut na ugodu z vlasnikom tobto pomishikom yakogo senat rozglyada vlasnika Ale stanovomu pristavu vdalosya viseliti lishe kilka selyanskih simej a inshi vchinivshi opir zalishilisya v svoyih budinkah Bilshe togo selyani chinshoviki poslali svoyih upovnovazhenih na choli zi starostoyu Mihajlom Silichem v Peterburg zi skargoyu na diyi pomishika Kozhuhovskogo i miscevoyi vladi Povernuvshis z Peterburga M Silich zayaviv selyanam sho car nachebto poobicyav rozglyanuti yihnyu skargu i vsuperech voli pomishika ta miscevoyi vladi dozvoliv viselenim selyanam povernutis u svoyi budinki zlamavshi na dveryah ekonomichni pechati Koli miscevij zhitel A Torbach sho zahishav interesi pomishika pochav zasudzhuvati diyi M Silicha selyani zaareshtuvali Torbacha micno jogo pobili a potim zakuvavshi v kajdani proveli v takomu viglyadi cherez vse mistechko i prikuvali do stini jogo zh budinku Koli stanovij pristav zrobiv sprobu zaareshtuvati M Silicha ta inshih aktivnih uchasnikiv opisanih podij selyani pereshkodili comu ne davshi yih v ruki pristava Diyi selyan buli nastilki rishuchimi i organizovanimi sho ni pomishik Kozhuhovskij ni misceva vlada ne zmogli vikonati viroku sudu pro viselennya selyan z yihnih osel Dlya vikonannya viroku v travni 1874 roku do Kolkiv bulo skerovano bataljon soldativ 43 Ohotskogo pihotnogo polku Ale i v prisutnosti soldativ zibrani kolkivski selyani chinshoviki zayavili sho viselyatis abo vstupati v bud yaki umovi z vlasnikom voni ne bazhayut i sho pributtya vijsk yih zovsim ne lyakaye Na drugij den pislya pributtya soldati za nakazom predstavnikiv vladi pochali rujnuvati zhitlovi i gospodarski primishennya selyan chinshovikiv Povnistyu znishili 230 budinkiv iz 270 sho nalezhali selyanam Popri zhorstoku rozpravu iz 300 simej selyan chinshovikiv lishe 40 simej pogodilosya uklasti z pomishikom novu ugodu na umovah viplati pidvishenogo chinshu j buli zalisheni v mistechku Chas ishov mistechko znovu rozbudovuvalosya U pershomu desyatirichchi XX stolittya u Kolkah 660 dvoriv 4316 zhiteliv Daleko za mezhi Kolkiv roznosyatsya visti pro znameniti yarmarki sho vidbuvayutsya tut chotiri razi na rik Na pochatku XX st progresivna ukrayinska inteligenciya aktivno doluchilas do vivchennya minulogo Cikavi roboti u comu regioni u skladi ekspediciyi pid kerivnictvom vidomogo istorika vchenogo Volodimira Antonovicha provodit Fedir Vovk etnograf arheolog krayeznavec doslidzhuyuchi narodno pobutovu kulturu zrazki narodnogo odyagu vishivki Na pochatok XX st v Kolkah narahovuvalos 2 mlini lisopilnij zavod na yakomu pracyuvalo 50 robitnikiv 9 kramnic Za perepisom 1911 r v Kolkah sho roztashovani za 52 km Vid Lucka prozhivalo 4411 zhiteliv buv mirovij poserednik mishanska uprava poshta telegraf zemska poshtova stanciya akciznij uryad sud zemska lichnicya zhidivskij pritulok apteka 2 biblioteki gorilchana kramnicya 3 likari 1 dantist 2 knigarni medositnya fotograf sudovij oboronec i volosne pravlinnya V mistechku vidbuvalisya 4 yarmarki shorichno V 1911 roci do velikoyi zemelnoyi vlasnosti pomishika Savickogo Mikolaya nalezhalo 9 005 desyatin Persha svitova vijna prinesla kolkivchanam novi zligodni V chervni 1915 roku v zv yazku z nastupom avstro nimeckih vijsk mistechko opinilos u smuzi frontu V cej chas znachna chastina naselennya bula evakujovana vglib Ukrayini i Rosiyi a ta sho zalishilasya zaznala velikih trudnoshiv Vzhe na chetvertij den Brusilovskogo prorivu 26 travnya 8 chervnya 1916 roku v rajoni Kolkiv trivali zapekli boyi U grudni 1917 v Kolkah utvoryuyetsya revkom do skladu yakogo vvijshli O Regeshuk T Kvach T Lavreshuk S Vasyuhnik Ale rozgornuti diyalnist revkomiv pereshkodili nimecko kajzerivski vijska sho v lyutomu 1918 roku okupuvali Kolki Prote navit u cih umovah chlenami revkomu bulo organizovano partizansku vijnu proti zagarbnikiv Pislya vignannya okupantiv revkom vidnoviv diyalnist ale nenadovgo V travni 1919 roku Kolki zahopila Polsha Polska okupaciya 26 lipnya 1920 roku 389 j polk 44 yi diviziyi Chervonoyi Armiyi zahopiv Kolki V selishi bulo vstanovleno Radyansku vladu Revkom proviv rozpodil pomishickoyi zemli sered selyan 24 serpnya bulo vidkrito likarnyu 31 serpnya vidnovleno robotu poshtovogo viddilennya shob dovidatis pro panichnij vidstup Chervonoyi armiyi Okremogo doslidzhennya vimagaye rol sichovih strilciv sho stvorili svij legion she v avstrijskij armiyi i rol byuro kulturnoyi dopomogi dlya ukrayinskogo naselennya yake ocholiv vidomij istorik Ivan Krip yakevich Bagato zusil doklav shob dopomogti krayu Dmitro Vitovskij Vizvolni zmagannya zakinchilisya porazkoyu reshtki armiyi Simona Petlyuri buli internovani polyakami Kolki za mirnim Rizkim dogovorom 1921 roku u skladi stvorenogo z 11 povitiv Volinskogo voyevodstva vidhodyat znovu do Polshi Pid chas polskoyi okupaciyi Kolki buli administrativno policejskim centrom Tut rozmishuvalisya gminne upravlinnya policejske viddilennya mirovij sud U 1921 roci v Kolkah nalichuvalosya 2145 zhiteliv 331 dvir Z vstanovlennyam novoyi vladi kramnici remisnichi majsterni kravecki shevski bondarni chinbarnya slyusarnya opinilisya v rukah shlyahti kurkuliv yaki zbagachuvalisya za rahunok zhorstkoyi ekspluataciyi trudyashih U selyan bula vidibrana zemlya yakoyu nadiliv yih revkom Kolkivskij mayetok perejshov u rozporyadzhennya polskogo zemelnogo banku V 1926 1932 rr bank pochav rozproduvati zemli cogo mayetku Ale tilki zamozhni selyani zmogli zbilshiti svoyi zemelni dilyanki 546 gektariv zemli bulo prodano 79 meshkancyam Kolkiv ta navkolishnih sil i osadnickih kolonij Ostrova Rudnikiv Starosillya Lisisha Dobrovogo Rudni Krisivki Prodani zemelni dilyanki mali rozmiri vid 5 do 17 gektariv Pid tiskom svitovoyi gromadskosti Polsha kerovana Yuzefom Pilsudskim hocha zmushena bula formalno viznati pevni prava ukrayinskogo naselennya praktichno zh vona ne polishala svoyih planiv polonizaciyi cih etnichnih ukrayinskih zemel Vizisk politichne ta nacionalne bezprav ya shtovhali trudyashih na borotbu proti polskogo rezhimu Cya borotba stala cilespryamovanoyu pislya utvorennya na pochatku veresnya 1923 roku Luckogo okruzhnogo komitetu sho ob yednav miscevi komunistichni partijni oseredki V Kolkah uzhe na toj chas aktivno diyav takij oseredok Policiyi vdalosya natrapiti na slid pidpilnikiv i zaareshtuvati bagatoh iz nih 1 grudnya 1924 roku v Lucku vidbuvsya sud nad 28 chlenami KPZU Kolkivskoyi gmini Sered nih buli Trifon Budeckij ta Grigorij Timchuk U grudni 1927 roku meshkanci Kolkiv vidmovilis platiti podatki Za dopomogoyu miscevih diyachiv Kolki buli centrom aktivnogo politichnogo zhittya v chas viboriv do polskogo sejmu v 1928 roci V comu zh roci tut stvorena legalna robitnicho selyanska organizaciya Selrob yednist U 1929 r na Kolki poshireni pravila miskoyi zabudovi Znachnim revolyucijnim vistupom oznamenuvalos zhittya Kolkiv ta susidnih sil u 1931 roci 24 travnya cogo roku kolkivski prizovniki do polskoyi armiyi ta prizovniki navkolishnih sil vignali osadnikiv z ryadu sil ta proveli demonstraciyu pid lozungom Get fashistskij uryad Zemlya selyanam Pam yatnik rozstrilyanij pershotravnevij demonstraciyi Osoblivo viznachnoyu podiyeyu sho vidbulasya v rajoni Kolkiv bula pershotravneva demonstraciya 1935 roku Pidgotovka do ciyeyi demonstraciyi provodilas pid kerivnictvom Kolkivskogo rajkomu KPZU ta rajkomu komsomolu Provodilasya roz yasnyuvalna robota sered naselennya ta pidgotovka molodi komsomolciv do demonstraciyi Komsomolka Lida Mosijchuk vishivala prapor Nadiya Tarasyuk perepravlyala nelegalnu literaturu u svoye selo ta selo Ostriv Bulo rozrobleno detalnij ruh kolon do miscya zboru na lisovij galyavini bilya Kolkiv Polskij policiyi cherez zradnika stalo vidomo pro pidgotovku demonstraciyi V kinci kvitnya 1935 roku nachalnik Luckoyi policiyi povidomiv pro ce Varshavu zvidti nadijshov nakaz rozgromiti demonstraciyu zastosuvavshi zbroyu Iz Lucka do Kolkiv buv napravlenij posilenij zagin policiyi na choli z kerivnikom slidchogo viddilu voyevodskogo upravlinnya policiyi Bagato pereodyagnutih policejskih ta shpikiv bulo napravleno v navkolishni sela Nedaleko vid Kolkiv policiya organizuvala zasidku O 17 j godini ZO hvilin koli demonstraciya pidijshla do miscya zasidki na neyi posipavsya grad kul iz kulemetiv i gvintivok V rezultati rozpravi 8 cholovik bulo vbito 31 cholovika tyazhko poraneno 47 cholovik zaareshtovano i vidpravlene u v yaznicyu do m Lucka Sered zagiblih buli Pavlo Krivonyuk Nichipor Voznyuk Oleksandr Stelmashuk Domna Gordiyuk Lidiya Mosijchuk ta inshi Radyanska okupaciya 1 veresnya 1939 roku nacistska Nimechchina rozv yazala Drugu svitovu vijnu 17 veresnya Chervona Armiya perejshla radyansko polskij kordon kolkivchani boyazko ochikuvali yiyi Kolkivski komunisti A Mizyuk P Oliferchuk M Pisarskij yaki shojno povernulisya z brestskoyi v yaznici ta T Budeckij sho perebuvav u Kolkah organizuvali 17 veresnya revkom ta chervonogvardijskij zagin 20 veresnya z Kolkiv virushila delegaciya chleniv KPZU nazustrich chervonoarmijcyam koli otrimali informaciyu pro te sho Chervona Armiya vzhe v seli Trostyanci Ale ce bulo polske formuvannya sho vidstupalo pid tiskom chervonoarmijciv Rozgromivshi delegaciyu rozlyucheni polyaki uvirvalisya do Kolkiv z namirom yih znishiti Zavdyaki peregovoram predstavnikiv kolkivskoyi gromadskosti na choli z svyashenikom Oleksiyem Sokolovskim polskim ksondzom ta rabinom vdalosya pogasiti konflikt hoch i bulo spaleno polskimi voyakami dekilka budinkiv i vbito kilkoh aktivistiv Polskij zagin zmushenij buv spishno perejti cherez selishe ne vstigshi pidirvati mist cherez r Stir i vijti v rajon s Roznichi i Kopillya V s Kopillya voni uchinili diku rozpravu nad Budeckim T i jogo tovarishami Kolkivskij revkom povidomiv pro napad polyakiv ta pro misce yihnogo perebuvannya komanduvannyu chastin Chervonoyi armiyi sho perebuvalo v rajoni m Rozhishe Bilya sela Borovichi chervonoarmijci nazdognali i rozgromili cej zagin sho narahovuvav blizko 3 tisyach soldat i oficeriv 22 veresnya u Kolkah buli stvoreni timchasovi selishne ta povitove upravlinnya yake ocholiv Mizyuk A I 26 28 zhovtnya 1939 roku u Lvovi vidbulisya Narodni Zbori Zahidnoyi Ukrayini yaki progolosuvali za vhodzhennya Zahidnoyi Ukrayini do skladu Ukrayinskoyi Radyanskoyi Socialistichnoyi Respubliki Vid Kolkiv deputatom do Narodnih zboriv buv Mizyuk A I 27 listopada 1939 roku utvoreno Volinsku oblast u yakij 17 sichnya 1940 r stvorili tridcyat rajoniv sered nih Kolkivskij V sichni 1940 roku Kolkivske timchasove povitove upravlinnya peretvorene na Kolkivskij rajonnij vikonavchij Komitet comu spriyali vibori do miscevih Rad sho projshli azh u grudni 1940 r U berezni tut organizovano MTS rajpromkombinat buli nacionalizovani kramnici i skladi Zamist privatnih torgovelnih punktiv vidkrito derzhavni magazini z porozhnimi policyami Pochali pracyuvati serednya shkola klub likarnya V cej zhe chas bagato zamozhnih gospodariv Kolkivskogo rajonu bulo vivezeno do Sibiru Vsi gromadski organizaciyi i partiyi buli zaboroneni Nimecka okupaciya Nastupilo ohoplene pozhezheyu vijni lito 1941 roku 8 lipnya 1941 roku nimci okupuvali selishe Kolki Vijskovi dovgo u Kolkah ne zatrimalisya zalishivshi dvoh nimciv dlya navedennya poryadku A v okupacijnij policiyi sluzhilo ponad 27 cholovik Same spirayuchis na cih lyudej nacional socialisti rozstrilyali v urochishi Gorki ponad 600 gromadyan Nimeckij okupacijnij rezhim zavdav gospodarstvu nejmovirnoyi shkodi V Kolkah bulo spaleno bilshe 300 budinkiv 26 osib vivezli do Nimechchini rozstrilyano do 1 tis 500 osib yevrejskogo naselennya Prote kolkivchani ne mirilisya zi svavoleyu gitlerivciv ta shuckomandi shob posiliti nacionalnu vorozhnechu nacisti stvoryuyut polsku policiyu shuckomandu Dehto jshov u radyanski partizanski zagoni Yak povidomlyav nachalnik nimeckoyi policiyi bezpeki Ukrayini 5 lyutogo 1943 roku v Kolkah radyanski partizani znishili 111 gitlerivciv Ta najyaskravishoyu storinkoyu v istoriyi mistechka ye period z kvitnya po listopad 1943 roku Pivroku u glibokomu nimeckomu tilu Kolki buli timchasovoyu stoliceyu centrom Povstanskoyi Respubliki OUN UPA Os sho rozpovidayut svidki tih podij Leonid Martinyuk Kostyantin Gradiskij Navesni 1943 roku a tochnishe na Velikden povstanci vizvolili Kolki i navkolishni sela vid gitlerivciv znishili nimecku upravlinsku administraciyu i zahopili bagato trofeyiv Pid vechir bilya cerkvi vidbuvsya bagatolyudnij miting Povstanci ogolosili svoyu programu borotbi proti nacistiv i komunistiv pid klichem Volyu narodam volyu lyudini Na comu mitingu povidomili sho zabrani u nimciv zerno i hudoba povertayutsya selyanam bez niyakogo vikupu proponuvalosya negajno pristupiti do obrobitku zemli Todi zh zasnuvali misku upravu Golovoyu obrali Gontu z Kiverciv a sekretarem priznachili Tamaru Kalush z Kolkiv vidkrili dvi pekarni yidalnyu dlya povstanciv i mlin dlya vsih zhiteliv Sushili suhari dlya vsih voyakiv sho stoyali u lisah a ce majzhe 100 km iz zahodu na shid Trohi piznishe nalagodili robotu shvejnoyi majsterni Pracyuvali chobotarnya zbroyarnya Sered povstanciv znajshlisya specialisti i shvidko nalagodili miscevu elektrostanciyu vidnovili robotu drukarni Tut vihodila gazeta Golos Naciyi rizni listivki vidozvi a do pochatku novogo navchalnogo roku Kolkivska administraciya vipustila svij bukvar i provela uchitelsku konferenciyu U miscevih cerkvah Bozhu sluzhbu vidpravlyali lishe ukrayinskoyu movoyu Na tomu misci de nini lisgospzag bula vijskova likarnya i shkola sanitariv na Rudi gotuvali molodih komandiriv mineriv artileristiv i rozvidnikiv Kolki gotuvalisya do zagalnogo antinimeckogo povstannya u tilu Cya nikim ne viznana respublika ne vidgorodzhuvala svoyih volodin kolyuchim drotom ta i nimci i chervoni partizani volili krashe obijti yihnyu teritoriyu storonoyu Visti pro cyu respubliku poshirilisya vid Lvova do Minska u bagatoh miscyah pochali vinikati podibni samostijni okrugi Novitnya istoriya Pam yatnik knyazyu Romanu Mstislavichu v Kolkah U 1997 roci na chest 800 richchya Kolok u centri selisha buv vidkritij pam yatnik zasnovniku mistechka knyazyu Romanu Mstislavichu Pam yatna stela Kolkivska respublika U 1998 roci na chest 55 yi richnici utvorennya Kolkivskoyi respubliki u Kolkah vstanovleno pam yatnij znak Kolkivska respublika 2002 roku v primishenni kolishnogo ditsadka rozpochalisya bogosluzhinnya v timchasovomu hrami UPC KP 16 serpnya 2015 roku osvyatili novozbudovanij hram na chest svyatitelya Mikolaya Chudotvorcya Pid chas vidkrittya pam yatnogo hresta chleni miscevogo Plastu ta iniciator podiyi 11 listopada 2018 roku na podvir yi Svyato Hrestovozdvizhenskogo hramu vidbulosya vidkrittya pam yatnogo hresta prisvyachenogo voyinam Pershoyi Svitovoyi vijni Avstro Ugorskoyi armiyi zagiblih v boyah za Kolki 1915 1916 rokiv de nastoyatel hramu protoiyerej Oleksandr Bilinskij zdijsniv chin jogo osvyachennya Okrim togo Roman Oksenyuk yak iniciator podiyi vistupiv z dopoviddyu pro istoriyu tih rokiv u yakih opinilos mistechko Zgodom u hrami buli pokazani stari svitlini selisha kotri doslidnik zibrav za dekilka rokiv iz arhiviv ta internet dzherel riznih krayin NaselennyaMova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Kilkist Vidsotok ukrayinska 3842 98 31 rosijska 55 1 41 biloruska 3 0 08 ugorska 2 0 05 rumunska 1 0 03 inshi ne vkazali 5 0 12 Usogo 3908 100 EkonomikaTzOV Torgovo virobnicha kompaniya VOLDI virobnik solodoshivKultovi sporudiVidomi lyudiDovboshinskij Danilo Danilovich 1924 2012 ukrayinskij hudozhnik 1932 1998 vidomij volinskij poet ta vchitel Martinyuk Alla Petrivna nar 1956 movoznavec profesor kafedri perekladoznavstva imeni Mikoli Lukasha fakultetu inozemnih mov Harkivskogo nacionalnogo universitetu imeni V N Karazina doktor filologichnih nauk 2006 profesor 2006 Tadeush Pjotrovskij 1939 1986 vidomij polskij alpinist Polinkevich Leonid Oleksandrovich 1984 2014 major komandir 3 go bataljonu 51 yi okremoyi mehanizovanoyi brigadi Suhoputnih vijsk ZS Ukrayini zaginuv pid chas provedennya antiteroristichnoyi operaciyi na shodi Ukrayini Sohackij Andrij Volodimirovich 1970 2015 soldat Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni PrimitkiUKR EnumPopEstimate2022 http maps vlasenko net 8 zhovtnya 2018 u Wayback Machine ros PDF Arhiv originalu PDF za 22 lipnya 2016 Cinkalovskij O M KOLKI m ko Luckij pov Kolkivska vol Selo nad rikoyu Stirom na starim trakti z Pinska do Dubna S 520 521 31 serpnya 2021 u Wayback Machine Stara Volin i Volinske Polissya Krayeznavchij slovnik vid najdavnishih chasiv do 1914 roku Tom 1 Institut Doslidiv Volini ta Tovaristvo Volin Kanada Vinnipeg 1984 Knyaz Lyubart Gediminovich daruye sela sobornij cerkvi Ioanna Bogoslova v Lucku 8 grudnya 1322 r 4 bereznya 2016 u Wayback Machine Gramoti XIV st Uporyadk vst st kom i slov pokazh M M Peshak K 1974 S 9 41 Antonovich V B Pavlo Teterya Rozporzadzenie Ministra Robot Publicznych w porozumieniu z Ministrem Spraw Wewnetrznych z dnia 10 maja 1929 r rozciagajace przepisy dla gmin miejskich na niektore osiedla gmin wiejskich na obszarze wojewodztwa wolynskiego Dz U 1929 nr 41 poz 347 nedostupne posilannya pol V odnij rodini p yat zasluzhenih diyachiv 18 grudnya 2019 u Wayback Machine gazeta Volin 16 11 2006 Na Volini Yushenko vshanuvav zvityagu Kolkivskoyi respubliki 19 grudnya 2019 u Wayback Machine ZIK 14 10 2009 Viha v istoriyi poliskogo krayu novij hram de sluzhba lunatime ridnoyu movoyu 19 grudnya 2019 u Wayback Machine Informacijne agentstvo Volinski Novini 18 08 2015 U selishi Kolki na Volini osvyacheno novozbudovanij hram na chest svyatitelya Mikolaya Chudotvorcya arhiv Informacijne upravlinnya UPC Kiyivskogo Patriarhatu 18 08 2015 Na Volini osvyatili pam yatnij hrest na mogilah voyiniv Pershoyi svitovoyi vijni 2 chervnya 2019 u Wayback Machine UNIAN 15 11 2018 U Kolkah bilya hramu UPC osvyatili pam yatnij hrest na mogilah voyiniv Pershoyi svitovoyi vijni 18 grudnya 2019 u Wayback Machine Volinska yeparhiya UPC 14 11 2018 https socialdata org ua projects mova 2001 VIVA TOV TVK VOLDI TOV KOMPASS Onlajn spravochniki kompanij i resheniya dlya raboty s bazami dannyh SVIT SOLODKIH VRAZhEN Upravlinnya agropromislovogo rozvitku Volinskoyi oblderzhadministraciyiLiteraturaKozik P Z Ko lki Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR u 26 t P T Tronko golova Golovnoyi redkolegiyi K Golovna redakciya URE AN URSR 1967 1974 tom Volinska oblast I S Klimash golova redkolegiyi tomu 1970 747s S 527 537PosilannyaG O Lotvin Ko lki 31 zhovtnya 2020 u Wayback Machine Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini P 3 Kozik Ko lki 1 31 travnya 2015 u Wayback Machine 2 30 travnya 2015 u Wayback Machine 3 31 travnya 2015 u Wayback Machine bez bibliografiyi stor 527 537 pdf pages 544 554 14 veresnya 2021 u Wayback Machine u Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR u 26 tomah Volinska oblast 14 veresnya 2021 u Wayback Machine AN URSR Institut istoriyi K Golovna redakciya URE AN URSR 1970 1967 1973 767 s Oblikova kartka nedostupne posilannya z kvitnya 2019 Kolki Ukraine Kolki Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1883 T IV S 273 pol