Час — граматична категорія дієслова, яка є специфічним мовним зображенням об'єктивного часу. Вона слугує для часової локалізації події або стану, про які йдеться у реченні. За допомогою часу висловлюється одночасність, передування або наслідок події відносно моменту мовлення або ж якоїсь іншої точки відліку.
Історія
Від праслов'янської мови давньоруська мова успадкувала систему чотирьох минулих часів і одного теперішнього/майбутнього. Аорист (носихъ) був час на означення минулих подій, що наставали одна за одною (розповідний минулий), імперфект (носяхъ) окреслював минулі дії, не включені в низку послідовних подій, перфект (єсмь носилъ) був минулим результативним (минулі події, чиї наслідки тривають), а плюсквамперфект (быхъ носилъ) окреслював минулі дії, що передували іншим минулим. Ця система минулих часів розклалася, і в живій мові вийшла з ужитку найпізніше на межі XIII–XIV столітті з тим, що функції універсального минулого часу перебрав перфект, який уже від XIV століття міг уживатися також без допоміжного дієслова, не мавши, отже, особових закінчень (я, ты, онъ носилъ). Уживання допоміжного дієслова (форм теперішнього часу бути) краще зберігалось у західних говірках, де воно, злившись із головним дієсловом, створювало нові особові форми (носив'єм, носив'єсь). На основі колишнього перфекта витворився новий плюсквамперфект (був носив), уживання якого, одначе, факультативне, і який тепер частіше окреслює дію, замірену, але не здійснену. Нерозчленованість теперішнього/майбутнього часу в давньоукраїнській мові могла надолужуватись уживанням дієслів «почьну, хочю, имамь» плюс інфінітив у значенні майбутнього часу (почьну носити) або дієслова буду плюс (дієприкметник на -л-) (буду носилъ), але вживання цих конструкцій не було граматикалізоване. Від XIV століття починає формуватися новий майбутній час, спершу з допоміжного дієслова иму плюс інфінітив (иму носити, носитиму), а далі також буду плюс інфінітив (буду носити). Перебудова системи часів дієслів, що припадає в основному на XIV–XV століття сталося насамперед унаслідок розвитку категорії дієслівного виду. Подібна перебудова відбулася в усіх північнослов'янських (східнослов'янських і західнослов'янських) мовах, за винятком лужицьких, тоді як південнослов'янські (македонська, болгарська й сербохорватська мови) в головному зберегли стару систему часів.
Значення часів
В українській мові дієслівний час визначає подію стосовно моменту мовлення як одночасну (теперішній час), наступну або майбутню (майбутній час), таку, що відбудеться перед іншою в майбутньому (передмайбутній час), минулу (минулий час) і таку, що вже відбулася до певного моменту в минулому (давноминулий час).
При відносному використанні часу (не пов'язаному з поточним моментом мовлення), наприклад у при дієсловах думки, мовлення або почуття, подія орієнтується на дію головного речення. Наприклад: «Йому здалося, що в будинку хтось ходить»; «Він сказав, що приїде».
Натомість давноминулий час указує дію, яка орієнтована стосовно точки відліку, локалізованої у минулому. Наприклад: «Мати вже знала була, що так станеться, коли він подзвонив і сказав, що не приїде». Щодо передмайбутнього часу, то його не знають лише південно-східні говори. Він означає дію в майбутньому, яка передує якійсь події теж у майбутньому. Наприклад: «Ти схаменешся через годину, але я буду пішов.» (= я піду раніше ніж ти схаменешся) або «Я впевнений, що ти будеш заснула, коли ми прийдемо» (= ти заснеш не в той момент, коли ми прийдемо, а за деякий час перед тим).
Інші мови, на додаток до аналога давноминулого часу (або плюсквамперфекту, лат. plusquamperfectum), мають також інші види часів, орієнтовані стосовно точки відліку у минулому чи майбутньому. До часів «передування» відносяться, окрім плюсквамперфекта, передмайбутній час (лат. futurum exactum) та перфект (лат. perfectum). Сюди ж відносяться часи «наслідування» — майбутній час у минулому (лат. futurum præteritum) та часи, що сполучають наслідування та передування (попередній майбутній час у минулому).
Особливий випадок являє собою переносне вживання часів, коли мовець подумки переносить себе в інший часовий план і знову програє минулі події, наприклад: «Виходжу я вчора на двір…» (історичний минулий час), або випереджає майбутнє: «Ну все, я пішов».
Категорія часу тісно пов'язана з категоріями виду та способу, що іноді ускладнює виділення часу в окрему категорію. Наявність у багатьох мовах декількох часів у межах минулого, теперішнього або майбутнього часів обумовлюється не тільки відносним часом, а й існуванням певних значеннєвих відмінностей між формами часів. Саме так протиставляються одне одному аорист та перфект. Модальна забарвленість форм майбутнього часу змушує деяких дослідників відносити виключати ці форми з категорією часу та відносити їх до категорії способу. Дані неіндоєвропейських мов показують, що вид, час і спосіб іноді виступають у нероздільній єдності. Так, основні форми арабського дієслова, так звані перфект та імперфект, висловлюють нероздільне значення виду та часу: перфект — значення завершеної дії, яка передує точці відліку, а імперфект — значення незавершеної дії, яка є одночасною до точки відліку. Дієслівні форми , деяких мов американських індіанців та австралійських аборигенів виражають нероздільно час і спосіб.
Засоби вираження часів
Засоби вираження часів по мовах світу дуже різноманітні. Часто в рамках однієї мови часи можуть бути виражені синтетичними та формами (наприклад, буду писати — писатиму). У деяких мовах, наприклад, в ісландській, не існує спеціальної форми майбутнього часу. Майбутній час висловлюється формою теперішнього часу, та його майбутнє значення можна визначити тільки з контексту. В австроазійських мовах будь-які часи висловлюються спеціальними придієслівними частками, що супроводжують дієслово.
В сучасній українській мові система часів дієслів будується на протиставленні минулого неминулому. Минулий час не має особових закінчень, а має родові, неминулий має особові закінчення. Неминулий складається з двох паралельних форм майбутнього часу (буду носити, носитиму) і так званого теперішнього. Останній в суті речі атемпоральний і може показувати дію одночасну з мовою (несу дрова), постійну (Десна впадає в Дніпро), минулу (1581 року виходить друком Острозька Біблія) і майбутню (понесу дрова) залежно від умов контексту і вибору видової форми. У цілому українська мова належить до мов, у яких часи дієслів і категорія часовості в дієслові до певної міри нейтралізовані й відіграють підпорядковану роль. Відповідно, умовний і наказовий способи та інфінітив взагалі не мають часу, а в структурі складного речення нема узгодженості в часі між головним і підрядним реченням, і теперішній час може вживатися як універсальний у підрядному реченні (Наприклад: Він бачив, що йде дощ — англ. Не saw that it was raining).
Література
- Ю. Шевельов // Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — .
- Л. П. Павленко. Історична граматика української мови: навч. посіб. для студ. вищ. навч. закл / Лариса Петрівна Павленко. — Луцьк : Волин. нац. ун-т ім. Лесі Українки, 2010. — С. 108-118.
Посилання
- Слабкі та сильні часи; Час // 539 Енциклопедичний словник класичних мов / Л. Л. Звонська, Н. В. Корольова, О. В. Лазер-Паньків та ін. ; за ред. Л. Л. Звонської. — 2-ге вид. випр. і допов. — К. : ВПЦ «Київський університет», 2017. — С. 477; 539. — .
![]() | Це незавершена стаття з мовознавства. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Chas znachennya Chas gramatichna kategoriya diyeslova yaka ye specifichnim movnim zobrazhennyam ob yektivnogo chasu Vona sluguye dlya chasovoyi lokalizaciyi podiyi abo stanu pro yaki jdetsya u rechenni Za dopomogoyu chasu vislovlyuyetsya odnochasnist pereduvannya abo naslidok podiyi vidnosno momentu movlennya abo zh yakoyis inshoyi tochki vidliku IstoriyaVid praslov yanskoyi movi davnoruska mova uspadkuvala sistemu chotiroh minulih chasiv i odnogo teperishnogo majbutnogo Aorist nosih buv chas na oznachennya minulih podij sho nastavali odna za odnoyu rozpovidnij minulij imperfekt nosyah okreslyuvav minuli diyi ne vklyucheni v nizku poslidovnih podij perfekt yesm nosil buv minulim rezultativnim minuli podiyi chiyi naslidki trivayut a plyuskvamperfekt byh nosil okreslyuvav minuli diyi sho pereduvali inshim minulim Cya sistema minulih chasiv rozklalasya i v zhivij movi vijshla z uzhitku najpiznishe na mezhi XIII XIV stolitti z tim sho funkciyi universalnogo minulogo chasu perebrav perfekt yakij uzhe vid XIV stolittya mig uzhivatisya takozh bez dopomizhnogo diyeslova ne mavshi otzhe osobovih zakinchen ya ty on nosil Uzhivannya dopomizhnogo diyeslova form teperishnogo chasu buti krashe zberigalos u zahidnih govirkah de vono zlivshis iz golovnim diyeslovom stvoryuvalo novi osobovi formi nosiv yem nosiv yes Na osnovi kolishnogo perfekta vitvorivsya novij plyuskvamperfekt buv nosiv uzhivannya yakogo odnache fakultativne i yakij teper chastishe okreslyuye diyu zamirenu ale ne zdijsnenu Nerozchlenovanist teperishnogo majbutnogo chasu v davnoukrayinskij movi mogla nadoluzhuvatis uzhivannyam diyesliv pochnu hochyu imam plyus infinitiv u znachenni majbutnogo chasu pochnu nositi abo diyeslova budu plyus diyeprikmetnik na l budu nosil ale vzhivannya cih konstrukcij ne bulo gramatikalizovane Vid XIV stolittya pochinaye formuvatisya novij majbutnij chas spershu z dopomizhnogo diyeslova imu plyus infinitiv imu nositi nositimu a dali takozh budu plyus infinitiv budu nositi Perebudova sistemi chasiv diyesliv sho pripadaye v osnovnomu na XIV XV stolittya stalosya nasampered unaslidok rozvitku kategoriyi diyeslivnogo vidu Podibna perebudova vidbulasya v usih pivnichnoslov yanskih shidnoslov yanskih i zahidnoslov yanskih movah za vinyatkom luzhickih todi yak pivdennoslov yanski makedonska bolgarska j serbohorvatska movi v golovnomu zberegli staru sistemu chasiv Znachennya chasivV ukrayinskij movi diyeslivnij chas viznachaye podiyu stosovno momentu movlennya yak odnochasnu teperishnij chas nastupnu abo majbutnyu majbutnij chas taku sho vidbudetsya pered inshoyu v majbutnomu peredmajbutnij chas minulu minulij chas i taku sho vzhe vidbulasya do pevnogo momentu v minulomu davnominulij chas Pri vidnosnomu vikoristanni chasu ne pov yazanomu z potochnim momentom movlennya napriklad u pri diyeslovah dumki movlennya abo pochuttya podiya oriyentuyetsya na diyu golovnogo rechennya Napriklad Jomu zdalosya sho v budinku htos hodit Vin skazav sho priyide Natomist davnominulij chas ukazuye diyu yaka oriyentovana stosovno tochki vidliku lokalizovanoyi u minulomu Napriklad Mati vzhe znala bula sho tak stanetsya koli vin podzvoniv i skazav sho ne priyide Shodo peredmajbutnogo chasu to jogo ne znayut lishe pivdenno shidni govori Vin oznachaye diyu v majbutnomu yaka pereduye yakijs podiyi tezh u majbutnomu Napriklad Ti shameneshsya cherez godinu ale ya budu pishov ya pidu ranishe nizh ti shameneshsya abo Ya vpevnenij sho ti budesh zasnula koli mi prijdemo ti zasnesh ne v toj moment koli mi prijdemo a za deyakij chas pered tim Inshi movi na dodatok do analoga davnominulogo chasu abo plyuskvamperfektu lat plusquamperfectum mayut takozh inshi vidi chasiv oriyentovani stosovno tochki vidliku u minulomu chi majbutnomu Do chasiv pereduvannya vidnosyatsya okrim plyuskvamperfekta peredmajbutnij chas lat futurum exactum ta perfekt lat perfectum Syudi zh vidnosyatsya chasi nasliduvannya majbutnij chas u minulomu lat futurum praeteritum ta chasi sho spoluchayut nasliduvannya ta pereduvannya poperednij majbutnij chas u minulomu Osoblivij vipadok yavlyaye soboyu perenosne vzhivannya chasiv koli movec podumki perenosit sebe v inshij chasovij plan i znovu prograye minuli podiyi napriklad Vihodzhu ya vchora na dvir istorichnij minulij chas abo viperedzhaye majbutnye Nu vse ya pishov Kategoriya chasu tisno pov yazana z kategoriyami vidu ta sposobu sho inodi uskladnyuye vidilennya chasu v okremu kategoriyu Nayavnist u bagatoh movah dekilkoh chasiv u mezhah minulogo teperishnogo abo majbutnogo chasiv obumovlyuyetsya ne tilki vidnosnim chasom a j isnuvannyam pevnih znachennyevih vidminnostej mizh formami chasiv Same tak protistavlyayutsya odne odnomu aorist ta perfekt Modalna zabarvlenist form majbutnogo chasu zmushuye deyakih doslidnikiv vidnositi viklyuchati ci formi z kategoriyeyu chasu ta vidnositi yih do kategoriyi sposobu Dani neindoyevropejskih mov pokazuyut sho vid chas i sposib inodi vistupayut u nerozdilnij yednosti Tak osnovni formi arabskogo diyeslova tak zvani perfekt ta imperfekt vislovlyuyut nerozdilne znachennya vidu ta chasu perfekt znachennya zavershenoyi diyi yaka pereduye tochci vidliku a imperfekt znachennya nezavershenoyi diyi yaka ye odnochasnoyu do tochki vidliku Diyeslivni formi deyakih mov amerikanskih indianciv ta avstralijskih aborigeniv virazhayut nerozdilno chas i sposib Zasobi virazhennya chasivZasobi virazhennya chasiv po movah svitu duzhe riznomanitni Chasto v ramkah odniyeyi movi chasi mozhut buti virazheni sintetichnimi ta formami napriklad budu pisati pisatimu U deyakih movah napriklad v islandskij ne isnuye specialnoyi formi majbutnogo chasu Majbutnij chas vislovlyuyetsya formoyu teperishnogo chasu ta jogo majbutnye znachennya mozhna viznachiti tilki z kontekstu V avstroazijskih movah bud yaki chasi vislovlyuyutsya specialnimi pridiyeslivnimi chastkami sho suprovodzhuyut diyeslovo V suchasnij ukrayinskij movi sistema chasiv diyesliv buduyetsya na protistavlenni minulogo neminulomu Minulij chas ne maye osobovih zakinchen a maye rodovi neminulij maye osobovi zakinchennya Neminulij skladayetsya z dvoh paralelnih form majbutnogo chasu budu nositi nositimu i tak zvanogo teperishnogo Ostannij v suti rechi atemporalnij i mozhe pokazuvati diyu odnochasnu z movoyu nesu drova postijnu Desna vpadaye v Dnipro minulu 1581 roku vihodit drukom Ostrozka Bibliya i majbutnyu ponesu drova zalezhno vid umov kontekstu i viboru vidovoyi formi U cilomu ukrayinska mova nalezhit do mov u yakih chasi diyesliv i kategoriya chasovosti v diyeslovi do pevnoyi miri nejtralizovani j vidigrayut pidporyadkovanu rol Vidpovidno umovnij i nakazovij sposobi ta infinitiv vzagali ne mayut chasu a v strukturi skladnogo rechennya nema uzgodzhenosti v chasi mizh golovnim i pidryadnim rechennyam i teperishnij chas mozhe vzhivatisya yak universalnij u pidryadnomu rechenni Napriklad Vin bachiv sho jde dosh angl Ne saw that it was raining LiteraturaYu Shevelov Enciklopediya ukrayinoznavstva Slovnikova chastina v 11 t Naukove tovaristvo imeni Shevchenka gol red prof d r Volodimir Kubijovich Parizh Nyu Jork Molode zhittya 1955 1995 ISBN 5 7707 4049 3 L P Pavlenko Istorichna gramatika ukrayinskoyi movi navch posib dlya stud vish navch zakl Larisa Petrivna Pavlenko Luck Volin nac un t im Lesi Ukrayinki 2010 S 108 118 PosilannyaSlabki ta silni chasi Chas 539 Enciklopedichnij slovnik klasichnih mov L L Zvonska N V Korolova O V Lazer Pankiv ta in za red L L Zvonskoyi 2 ge vid vipr i dopov K VPC Kiyivskij universitet 2017 S 477 539 ISBN 978 966 439 921 7 Ce nezavershena stattya z movoznavstva Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi