Дятел сіролобий | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Yungipicus canicapillus (Blyth, 1845) | ||||||||||||||||
Підвиди | ||||||||||||||||
(Див. текст) | ||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||
Picoides canicapillus Dryobates semicoronatus Dendrocopos canicapillus | ||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||
|
Дя́тел сіролобий (Yungipicus canicapillus) — вид дятлоподібних птахів родини дятлових (Picidae). Мешкає в Східній і Південно-Східній Азії.
Опис
Довжина птаха становить 14-16 см, представники підвиду Y. c. mitchellii досягають довжини 20-27 см, представники підвидів Y. c. semicoronatus. Верхня частина тіла пістрява, чорно-біла, нижня частина тіла білувата. На надхвісті біла ромбоподібна пляма, відсутня у спорідненого бурощокого дятла. Лоб і тім'я бурувато-сірі. потилиця чорна. У самців на скронях є невеликі червоні плями. Решта голови пістрява, через очі проходять чорні смуги, під дзьобом чорні "вуса". Щоки і горло білуваті, над очима білі "брови". Очі червоні, дзьоб і лапи темно-сірі. Молоді птахи мають тьмяніше забарвлення, тім'я у них чорне. Червоні плями на головах молодих самців помітніші, ніж у дорослих птахів.
Підвиди
Виділяють одинадцять підвидів:
- Y. c. doerriesi Hargitt, 1881 — південь Приморського краю, Манчжурія, Корейський півострів;
- Y. c. scintilliceps (Swinhoe, 1863) — східний Китай;
- Y. c. kaleensis (Swinhoe, 1863) — центральний і південний Китай, Тайвань;
- Y. c. swinhoei Hartert, E, 1910 — острів Хайнань;
- Y. c. mitchellii (Malherbe, 1849) — від північного Пакистану і північно-західної Індії до Непалу;
- Y. c. semicoronatus (Malherbe, 1849) — від східного Непалу до північно-східної Індії;
- Y. c. canicapillus (Blyth, 1845) — від Бангладеш і північно-східної Індіїчере південну М'янму до Таїланду і Лаосу;
- Y. c. delacouri (Meyer de Schauensee, 1938) — південно-східний Таїланд, Камбоджа, південний В'єтнам;
- Y. c. auritus (Eyton, 1845) — південно-західний Таїланд, Малайський півострів;
- Y. c. volzi (Stresemann, 1920) — Суматра і острови Ріау;
- Y. c. aurantiiventris (Salvadori, 1868) — Калімантан.
Поширення і екологія
Сіролобі дятли поширені від західних Гімалаїв до Далекого Сходу Росії та Калімантану. Вони живуть в рівнинних і гірських вологих тропічних лісах, широколистяних і мангрових лісах, чагарникових заростях і садах. Зустрічаються на висоті до 2000 м над рівнем моря, на Суматрі спостерігалистя на висоті 2800 м над рівнем моря. На переважній частина ареалу є осілими, на півночі є кочівним.
Поведінка
Сіролобі дятли живляться переважно комахами, взимку також споживають насіння. Вони шукають здобич в кронах дерев. Сезон розмноження в Гімалаях триває з квітня по липень, в Південно-Східній Азії з грудня по квітень. Дупло видовбується парою птахів на висоті від 2,5 до 15 м над землею. На півночі сіролобі дятли відкладають від 6 до 8 яєць, на півдні від 3 до 5. Інкубаційний період триває 12-13 днів. Вночі насиджує лише самиця, вдень її може змінювати самець. Пташенята покидають гніздо у віці 3 тижнів.
Примітки
- BirdLife International (2016). . Архів оригіналу за 23 травня 2021. Процитовано 3 листопада 2021.
- Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — .
- Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela, ред. (2021). . IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union. Архів оригіналу за 10 березня 2022. Процитовано 18 жовтня 2021.
- Глущенко Ю. Н., Коблик Е. А., Архипов В. Ю., Глущенко В. П., Елисеев С. Л., Коробов Д. В., Коробова И. Н., Логинов Н. Г., Малых И. М., Семёнов Г. А., Симонов В. А., Хайдаров Д. Р., Чернышёв О. Г. Орнитологические наблюдения в Таиланде в 2006—2018 годах // Русский орнитологический журнал. — 2018. — Т. 27, вип. 1627. — С. 2961.
- Коблик Е. А., Редькин Я. А., Архипов В. Ю. . Список птиц Российской Федерации. — .
Джерела
- Бутьев В. Т., Зубков Н. И., Иванчев В. П., Коблик Е. А., Ковшарь А. Ф., Котюков Ю. В., Люлеева Д. С., Назаров Ю. Н., Нечаев В. А., Приклонский С. Г., Пукинский Ю. Б., Рустамов А. К., Сорокин А. Г., Фридман В. С. . Птицы России и сопредельных регионов. — . — С. 360—371.
- Дементьев Г. П., Гладков Н. А. . Птицы Советского Союза. — Т. 1.
- Иванов А. И., Козлова Е. В., Портенко Л. А., Тугаринов А. Я. . Птицы СССР. — Т. 2.
- Степанян Л. С. . Конспект орнитологической фауны России и сопредельных территорий.
- Winkler, Hans; Christie, David; Nurney, David. Woodpeckers: An Identification Guide to the Woodpeckers of the World. — 278 p. — .(англ.)
- Winkler, Hans; Christie, David A. 2002. Family Picidae (Woodpeckers) in del Hoyo, J., Elliott, A., & Sargatal, J., eds. Handbook of the birds of the world. — .(англ.)
![]() | Це незавершена стаття з орнітології. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Dyatel sirolobij Ohoronnij status Najmenshij rizik MSOP 3 1 Biologichna klasifikaciya Domen Eukarioti Eukaryota Carstvo Tvarini Animalia Tip Hordovi Chordata Klas Ptahi Aves Ryad Dyatlopodibni Piciformes Rodina Dyatlovi Picidae Rid Yungipicus Vid Dyatel sirolobij Binomialna nazva Yungipicus canicapillus Blyth 1845 Pidvidi Div tekst Sinonimi Picoides canicapillus Dryobates semicoronatus Dendrocopos canicapillus Posilannya Vikishovishe Yungipicus canicapillus Vikividi Yungipicus canicapillus ITIS 1145262 554035 1145262 MSOP 22681068 NCBI 367950 Dya tel sirolobij Yungipicus canicapillus vid dyatlopodibnih ptahiv rodini dyatlovih Picidae Meshkaye v Shidnij i Pivdenno Shidnij Aziyi OpisDovzhina ptaha stanovit 14 16 sm predstavniki pidvidu Y c mitchellii dosyagayut dovzhini 20 27 sm predstavniki pidvidiv Y c semicoronatus Verhnya chastina tila pistryava chorno bila nizhnya chastina tila biluvata Na nadhvisti bila rombopodibna plyama vidsutnya u sporidnenogo buroshokogo dyatla Lob i tim ya buruvato siri potilicya chorna U samciv na skronyah ye neveliki chervoni plyami Reshta golovi pistryava cherez ochi prohodyat chorni smugi pid dzobom chorni vusa Shoki i gorlo biluvati nad ochima bili brovi Ochi chervoni dzob i lapi temno siri Molodi ptahi mayut tmyanishe zabarvlennya tim ya u nih chorne Chervoni plyami na golovah molodih samciv pomitnishi nizh u doroslih ptahiv PidvidiVidilyayut odinadcyat pidvidiv Y c doerriesi Hargitt 1881 pivden Primorskogo krayu Manchzhuriya Korejskij pivostriv Y c scintilliceps Swinhoe 1863 shidnij Kitaj Y c kaleensis Swinhoe 1863 centralnij i pivdennij Kitaj Tajvan Y c swinhoei Hartert E 1910 ostriv Hajnan Y c mitchellii Malherbe 1849 vid pivnichnogo Pakistanu i pivnichno zahidnoyi Indiyi do Nepalu Y c semicoronatus Malherbe 1849 vid shidnogo Nepalu do pivnichno shidnoyi Indiyi Y c canicapillus Blyth 1845 vid Bangladesh i pivnichno shidnoyi Indiyichere pivdennu M yanmu do Tayilandu i Laosu Y c delacouri Meyer de Schauensee 1938 pivdenno shidnij Tayiland Kambodzha pivdennij V yetnam Y c auritus Eyton 1845 pivdenno zahidnij Tayiland Malajskij pivostriv Y c volzi Stresemann 1920 Sumatra i ostrovi Riau Y c aurantiiventris Salvadori 1868 Kalimantan Poshirennya i ekologiyaSirolobi dyatli poshireni vid zahidnih Gimalayiv do Dalekogo Shodu Rosiyi ta Kalimantanu Voni zhivut v rivninnih i girskih vologih tropichnih lisah shirokolistyanih i mangrovih lisah chagarnikovih zarostyah i sadah Zustrichayutsya na visoti do 2000 m nad rivnem morya na Sumatri sposterigalistya na visoti 2800 m nad rivnem morya Na perevazhnij chastina arealu ye osilimi na pivnochi ye kochivnim PovedinkaSirolobi dyatli zhivlyatsya perevazhno komahami vzimku takozh spozhivayut nasinnya Voni shukayut zdobich v kronah derev Sezon rozmnozhennya v Gimalayah trivaye z kvitnya po lipen v Pivdenno Shidnij Aziyi z grudnya po kviten Duplo vidovbuyetsya paroyu ptahiv na visoti vid 2 5 do 15 m nad zemleyu Na pivnochi sirolobi dyatli vidkladayut vid 6 do 8 yayec na pivdni vid 3 do 5 Inkubacijnij period trivaye 12 13 dniv Vnochi nasidzhuye lishe samicya vden yiyi mozhe zminyuvati samec Ptashenyata pokidayut gnizdo u vici 3 tizhniv PrimitkiBirdLife International 2016 Arhiv originalu za 23 travnya 2021 Procitovano 3 listopada 2021 Fesenko G V Vitchiznyana nomenklatura ptahiv svitu Krivij Rig DIONAT 2018 580 s ISBN 978 617 7553 34 1 Gill Frank Donsker David Rasmussen Pamela red 2021 IOC World Bird List Version 11 2 International Ornithologists Union Arhiv originalu za 10 bereznya 2022 Procitovano 18 zhovtnya 2021 Glushenko Yu N Koblik E A Arhipov V Yu Glushenko V P Eliseev S L Korobov D V Korobova I N Loginov N G Malyh I M Semyonov G A Simonov V A Hajdarov D R Chernyshyov O G Ornitologicheskie nablyudeniya v Tailande v 2006 2018 godah Russkij ornitologicheskij zhurnal 2018 T 27 vip 1627 S 2961 Koblik E A Redkin Ya A Arhipov V Yu Spisok ptic Rossijskoj Federacii ISBN 5 87317 263 3 DzherelaButev V T Zubkov N I Ivanchev V P Koblik E A Kovshar A F Kotyukov Yu V Lyuleeva D S Nazarov Yu N Nechaev V A Priklonskij S G Pukinskij Yu B Rustamov A K Sorokin A G Fridman V S Pticy Rossii i sopredelnyh regionov ISBN 5 87317 198 X S 360 371 Dementev G P Gladkov N A Pticy Sovetskogo Soyuza T 1 Ivanov A I Kozlova E V Portenko L A Tugarinov A Ya Pticy SSSR T 2 Stepanyan L S Konspekt ornitologicheskoj fauny Rossii i sopredelnyh territorij Winkler Hans Christie David Nurney David Woodpeckers An Identification Guide to the Woodpeckers of the World 278 p ISBN 0395720435 angl Winkler Hans Christie David A 2002 Family Picidae Woodpeckers in del Hoyo J Elliott A amp Sargatal J eds Handbook of the birds of the world ISBN 84 87334 37 7 angl Ce nezavershena stattya z ornitologiyi Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi