71-й Бєльовський піхотний полк (рос. дореф. Бѣлевскій 71-й пѣхотный полкъ) — піхотна військова частина Російської імператорської армії.
- Старшинство — 15 грудня 1763 року.
- Полкове св'ято — День Святої Трійці.
71-й Бєльовський піхотний полк | |
---|---|
Бѣлевскій 71-й пѣхотный полкъ | |
![]() | |
На службі | 15 грудня 1763 р. — 1918 р. |
Країна | ![]() |
Належність | Російська імператорська армія |
Тип | Піхота |
Дислокація
16 червня 1764 року Указом, п.3 "Даним полкам неодмінні квартири визначаються в нижче описаних містах і по їх повітах: ... Белевскому в Гадич ..."
1820 - Зарайськ Рязанської губернії. Полк входив до складу 15-ї піхотної дивізії. Другий батальйон полку в Слобідсько-Українська губернія при поселеній 2-й уланській дивізії
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekV4THlWRU1DVTVReVZFTVNVNE15VkVNU1U0T0NWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TWlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TVNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDT1Y4bFJEQWxRakVsUkRBbFFqQWxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRBbFFqRWxSREFsUWpBbFJEQWxRa1FsUkRFbE9Ea2xSREFsUWpnbFJEQWxRa0ZmSlVRd0pUa3hKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpDSlVRd0pVSTFKVVF3SlVJeUpVUXhKVGd4SlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl6SlVRd0pVSkZYeVZFTUNWQ1F5VkVNU1U0TXlWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNeVZFTUNWQ1JWOGxSREFsUWtZbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmSlRJNE1UZ3dNaVZGTWlVNE1DVTVOREU0TUROZkpVUXdKVUl6SlVRd0pVSXpMaVV5T1M1ZkpVUXdKVGs0SlVRd0pVSTNKVVF3SlVKRlh5VkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNOMThsUkRBbE9USWxSREFsUVVRbFJEQWxRVEV1YW5Cbkx6RTNOSEI0TFNWRU1DVTVReVZFTVNVNE15VkVNU1U0T0NWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ05TVkVNU1U0TWlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U0TVNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDT1Y4bFJEQWxRakVsUkRBbFFqQWxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRBbFFqRWxSREFsUWpBbFJEQWxRa1FsUkRFbE9Ea2xSREFsUWpnbFJEQWxRa0ZmSlVRd0pUa3hKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpDSlVRd0pVSTFKVVF3SlVJeUpVUXhKVGd4SlVRd0pVSkJKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl6SlVRd0pVSkZYeVZFTUNWQ1F5VkVNU1U0TXlWRU1TVTRPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNeVZFTUNWQ1JWOGxSREFsUWtZbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmSlRJNE1UZ3dNaVZGTWlVNE1DVTVOREU0TUROZkpVUXdKVUl6SlVRd0pVSXpMaVV5T1M1ZkpVUXdKVGs0SlVRd0pVSTNKVVF3SlVKRlh5VkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNOMThsUkRBbE9USWxSREFsUVVRbFJEQWxRVEV1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Ландміліцький полк 1731-1763
В 1731 році, генералом Таракановим почалося будівництво фортець Української оборонної лінії де передбачалось розмістити 20 ландміліційних полків. Серед сформованих ландміліційних полків був сформований у місті Бєльові Тульської губернії Білгородським військовим столом, Бєльовський полк. Саме від назви міста Бєльова полк і отримує свою назву. Його батальйони розміщувалися у фортецях Української лінії: 1-й батальйон полку (Іоаннівська фортеця), 2-й батальйон полку (Бєльовська фортеця чи Десята фортеця). Указом від 15 грудня 1763 року 20 ландміліцьких полків було перетворено на 10 піших полків та один кінний полк — Борисоглібський драгунський. 11 полків склали Українську дивізію.
Піхотний полк 1763-1918
Полк було сформовано 15 грудня 1763 року у складі 2-х батальйонів. Кожен батальйон налічував:1 гренадерську та 5 мушкетерських рот. Полк було включено до числа піших полків .
16 червня 1764 року Імператорського указу з урядуючого Сенату, п.2 "надалі утримувати в усьому за знову конфірмованим піхотним ландміліцьким полком штату, всього десять піхотних, а саме: ... Бєльовський..."
16 січня 1769 року полк найменований Бєльовським піхотним полком.
В 1796 році полк перейменований з піхотного в мушкетерський.
31 жовтня 1798 року полк названий на ім'я свого шефа «Мушкетерським генерал-майора Мансурова 1-го полком».
29 березня 1801 року полк названий, як і раніше, Бєльовським мушкетерським полком.
З 1802 року полк приведений до складу 3-х батальйонів: 1-го гренадерського і 2-х мушкетерських, кожен з 4 рот.
16 травня 1803 року одна рота відрахована на формування , а натомість замість неї сформована нова.
З 1804 по 1819 роки Бєльовський полк ніс службу на Кавказі.
У 1815 році він увійшов до складу Окремого Грузинського корпусу і перебував у .
У 1819 році російський імператор Олександр I, в указі даному генералу О.П. Єрмолову, не знаходячи можливим збільшити склад корпусу новими полками, наказав вислати 10 полків на одноразове укомплектування Грузинського корпусу. У міру укомплектування полків, що залишаються в Грузії та на лінії, генералу Єрмолову наказувалося відсилати кадри 11 полків, серед них і Бєльовського полку, назад. 4 листопада, наказом генерала Єрмолова, Бєльовський полк був з'єднаний з Мінгрельським, основні кадри полку під назвою Бєльовського полку були повернуті до Європейської частини імперії.
11 травня 1825 року імператор наказав ці перейменування вважати недійсними, Бєльовському полку вважати своє старшинство з 1763 року, а Мінгрельському полку - з 1806 року.
У 1830 році 1-й і 2-й батальйони Бєльовського полку найменовані діючими, а 3-й - резервним.
16 лютого 1831 року 3-й резервний батальйон полку було відраховано на формування , а натомість його сформовано новий.
28 січня 1833 року полк перейменовано на єгерський і, з приєднанням до нього 31-го єгерського полку, приведений до складу 4 батальйонів дійсних і 2 резервних.
У 1834 році скасовано 6-й резервний батальйон, а в 1842 році - 5-й; всі батальйони зрівняні.
23 лютого 1845 року 3-й батальйон полку надійшов на укомплектування Люблінського єгерського полку, а натомість його сформовано новий.
У 1854 році, під час Кримської війни, Бєльовський полк у складі 18-ї дивізії брав участь у військових діях на кавказькому театрі війни, знаходився в битві при Кюрюк-Дара та штурмі Карсу. Служба полку відзначена подарунком йому знаків за відмінність у 1854 році.
У 1856 році полк названий Бєльовським піхотним, а в 1864 році найменований 71-м піхотним Бєльовським полком. Під час російсько-турецької війни 1877-1878 рр. полк входив до складу і знаходився в Нижньо-Дунайському загоні генерала Циммермана, в боях на Буджакських висотах і при взятті міста Меджидія.
У 1879 році в складі полку було сформовано 4-й батальйон.
Полк - активний учасник Першої світової війни, зокрема Віленської операції.
Відзнаки
- полковий прапор простий, з написом: «1763-1863», з Олександрівською ювілейною стрічкою;
- знаки нагрудні для офіцерів і на головні убори для нижніх чинів, з написом: «За відмінність у 1854 р.», надані полку 30 серпня 1856 р.
Однострій
Однострій 1736 року
Мундир ландмілійних полків складався з білих каптанів з червоною обробкою, червоних камзолів, козлових штанів, білих і чорних капелюхів — все на кшталт армійських. У кінному строю ландміліціонери використовували чоботи з клапанами, накладними шпорами і штибель-манжетами, а в пішому - черевики зі штиблетами з грубого полотна. Гренадери замість капелюхів мали білі гренадерські високі шапки-ковпаки з червоною обробкою і мідною бляхою на лобі з гербом полку — також за типом армійських.
Франко-російська війна 1812 року
Однострої піхотного зразка, окрім піхоти носили у пішій артилерії, а також піонерні та морські полки.
Мундир з темно-зеленого сукна, піхотного типу, двобортний, до талії (без юбки), який мав позаду фалди. Комір зрізаний під прямим кутом, застібався до верху на три гачки. Лівий борт мундиру, заходив на правий і застібався на шість пласких металевих ґудзиків. На лівий борт симетрично нашивалися такі ж ґудзики. Рукав мундиру закінчувався обшлагом, на який перпендикулярно нашивався клапан з 3 ґудзиками. Мундир мав два погони, зрізані у коміра кутом; цією стороною погон застібався на ґудзик. Фалди мундиру мали відвороти, які звужувалися у талії, а позаду вигиналися настільки, щоб кути відворотів зійшлися поміж собою і в цьому місці нашивався ґудзик. Такі ж ґудзики нашивалися позаду на ліфі, у місці приєднання фалд, у шов спинки.
Колір коміра, погон, клапанів і обкладки фалд був по полкам та по роду зброї, а саме: комір, обшлага і обкладка фалд в полках важкої піхоти – червоний, єгерських полках – темно-зелені, з червоною облямівкою по вільному краю. У морських полках облямівка замість червоної, була біла. У артилерії та піонерів ті ж частини мундирів були чорні з червоною облямівкою по зовнішньому краю. Рукавні клапани у полків важкої піхоти були темно-зелені без облямівки, у єгерів, артилерії, піонерів, такі ж самі, але з червоною облямівкою; у морських полках облямівка клапану була біла.
Погони у всіх гвардійських та гренадерських полках, а також в перших піхотних та морських полках дивізії – червоні, в других – білі, в третіх – жовті, в четвертих – темно-зелені з червоною облямівкою по вільному краю. У перших єгерських полків дивізії погони були – жовті, у других – світло-сині. В артилерії погони були червоні, а у піонерів в першому полку – червоні, в другому – білі. Металевий прибор у піонерів білий (олов’яні ґудзики), у інших частин – жовтий (мідні ґудзики). В армійських частинах на погон нашивалася цифра з шнура: на жовтих та білих погонах – з червоного шнура; на червоних, світло-синіх, темно-зелених погонах – з жовтого шнура. В гренадерських полках, на погоні нашивалася перша літера назви полку, а в піхотних, єгерських, морських полках – номер дивізії. В артилерії нашивався номер роти з додаванням першої літери назви (Б-батарейні роти, Л-легкі роти, П-понтонні роти). В піонерських полках: в першому – 1П, в другому – 2П. Знаком розрізнення гвардійців та лейб-гренадер, були басонні петлиці в два ряди на комірі та в три ряди на клапані обшлагу (гвардія- жовті, лейб-гренадери – білі).
Панталони зимні суконні, вузькі: у важкої піхоти - білі без облямівки, у єгерських і морських полків – темно-зелені з облямівкою по шву (у перших червона, у других – біла), у артилерії - темно-зелені без облямівки, у понтонних ротах та піонерських полках – сірі без облямівки. Літні панталони у всіх однакові, білі полотняні.
Ківера на початку 1812 року встановлені низькі з розвалом та вигином у верхній частині. Ковпак був з чорного сукна, дно, верхній та нижній краї обшиті шкірою. Попереду, шкіряний козир, посередині герб, зверху ріпійок-кокарда. З боків застібки у вигляді паску, з нашитою металевою лускою. Етишкети були в піхоті були білі, в артилерії і піонерських полках – червоні. Ріпійки були овальні, кольору окремого в кожній роті. В полках гвардійської важкої піхоти і в гренадерських полках всі нижні чини, а в піхотних та єгерських полках чини гренадерських взводів, гренадерських рот, мали на ківерах високі чорні, закруглені зверху султани. Султани вставлялися позаду ріпійка. Герб був зі штампової жерсті у піонерів, жовтої міді – у інших армійських частин. В гренадерських і морських полках, а також в гренадерських ротах піхотних та єгерських полків і саперних ротах піонерських полків – гренади були з трьома полум’ям; в інших ротах- з одним полум’ям; гвардійській піхоті гербом слугував орел зразку 1808 року з червоної міді. У гвардійській артилерії гербом слугував орел з арматурою з гармат та ядер, в армійській артилерії гренада з одним полум’ям, зі схрещеними гарматами зверху.
Фуражні кашкети були суконні, з тулією темно-зеленого сукна та кольоровою околією (важка піхота – червоний, морська та єгерські полки- темно-зелений, у піонерів та артилерії – чорний). Облямівка поверху кашкета та околі, особливого для кожної роти, поєднання. На околю кашкета нашивався номер і початкова літера назва роти (для гвардійських «Гр.Р.», для інших «Р.»).
Шинель грубого сірого сукна, однобортна, застібалася на сім ґудзиків Шинель мала стоячий комір, як у мундиру (в гвардії без петлиць).
Унтер офіцери мали галунну обшивку (колір відповідав металевому прибору), по вільному краю коміра і обшлагів мундиру. В тих частинах де військовики мали султани на ківерах, унтер-офіцери їх мали також, але не суцільно чорні, а з білим верхів’ям та вертикальною помаранчевою смужкою. Ріпійки на ківері, були не кольорові, а діагонально розділені на чотири частини (верхня та нижня - сірі, ліва та права – білі).
Нестройові чини, мали особливий однострій: кашкет з козирком, однобортний мундир (з 6 ґудзиками) та чакчири – все сірого сукна. По околі та тулії кашкету, по вільному краю коміра, обшлагів, обшлажних клапанів мундиру і по шву чакчир – облямівка відповідного кольору. Така ж облямівка нашивалася з обох боків на сірій стрічці, яка нашивалася на відвороти фалд і по краям дворядного сірого лампасу на чакчирах. Колір облямівки був: червоний – важка піхота, темно-зелений – легка піхота, чорна – спеціальні війська. Погони були лише в гвардії (в піхоті кольору околі кашкетів стройових чинів, в артилерії – червоні). В гвардії також нашивалися петлиці: один ряд – комір, три ряди – облажні клапани. Нестройові унтер-офіцерського звання, носили такі ж галуни як і стройові унтер-офіцери.
Офіцерський мундир, був того ж крою, що і у нижніх чинів. Але замість погон на ньому були еполет, для пристібання яких на комірі було передбачено ґудзика біля коміру, а поперек плеча нашивався контр-погон з мундирного сукна. Ґудзики мундирів були золотисті чи сріблясті. Мундири гвардійських та лейб-гренадерських офіцерів мали особливе шиття чи петлиці на комірах та на клапанах обшлагів. Вигляд шиття та петлиць в кожній гвардійській чи лейб-гренадерській частині був особливий. Еполети були кольору металевого прибору, поле еполету: в гвардії з золоченої рогожки, в інших частинах суконне, кольору погонів нижніх чинів. Літери і цифри на еполетах, такі ж самі як на погонах у нижніх чинів, але з срібного чи золотого шнура. Виток навколо широкої часті еполету був дворядний у піхоті (внутрішній тонкий, зовнішній широкий) та однорядний широкий в артилерії та у піонерів. Еполети штаб-офіцерів мали тонку бахрому (як внутрішній виток), а генералів товсту бахрому (як зовнішній виток). Ківера офіцерів, аналогічні тим, що використовували нижні чини, але металевий прибор визолочений чи висріблений, кокарда срібна, з внзелем імператора на чорно-помаранчевому тлі. В полках і відділках які мали султани на ківерах, офіцери також мали чорні султани, як у рядових. Офіцерський кашкет, як у нижніх чинів, але без ротних облямівок, номеру роти, а також мав козирок. Офіцерський капелюх мав галунну петлицю, в нижній частині якої розміщувався ґудзик, також кокарду у вигляді чорної розетки з помаранчевою облямівкою. Зверху капелюху був чорний султан з пір’я півня. Офіцери поза строєм одягали темно-зелені сюртуки та панталони. Офіцерські сюртуки, темно-зеленого мундирного сукна, покрою як мундир, але поли були нижче коліна. Обшлаги сюртуків, без клапанів, кольору як і на мундирі. Шинелі, як у нижніх чинів, але без погонів. Штаб-офіцери мали еполети з бахромою та золочений нагрудний знав (горжет). Обер-офіцери мали еполети без бахроми, чин офіцера вказувався по комбінації матеріалів (золото та срібло) поля та кайми офіцерського знаку, орла на офіцерському знаці. Генерали ківерів та нагрудних знаків не носили, на еполетах була товста бахрома.
Чини Бєльовського піхотного полку, мали на темно-зеленому мундирі червоні коміри, обшлаги (з темно-зеленими клапанами), відвороти фалд. Погони нижніх чинів та поле офіцерського погону були жовтого кольору (як у 3-го полку дивізії) на якому була цифра (номер дивізії) «19».
Шефи полку
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMell5THpBM1h6QTVORGhmVm1sdWEyaDFhV3A2Wlc1ZlFtOXZhMTlwYkd4MWMzUnlZWFJwYjI1elgyOW1YMGhwYzNSdmNtbGpZV3hmWkdWelkzSnBjSFJwYjI1ZmIyWmZkR2hsWDJOc2IzUm9aWE5mWVc1a1gzZGxZWEJ2Ym5OZmIyWmZVblZ6YzJsaGJsOTBjbTl2Y0hNdWFuQm5Mekl5TUhCNExUQTNYekE1TkRoZlZtbHVhMmgxYVdwNlpXNWZRbTl2YTE5cGJHeDFjM1J5WVhScGIyNXpYMjltWDBocGMzUnZjbWxqWVd4ZlpHVnpZM0pwY0hScGIyNWZiMlpmZEdobFgyTnNiM1JvWlhOZllXNWtYM2RsWVhCdmJuTmZiMlpmVW5WemMybGhibDkwY205dmNITXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
- 03.12.1796-09.10.1797 - генерал-майор Текутьєв Микола Григорович
- 09.10.1797-30.08.1804 - генерал-майор (з 24.09.1799 генерал-лейтенант) Мансуров Петро Іванович 1-й
- 30.08.1804-14.01.1809 - генерал-майор Рикгоф Іон Іонович
- 14.01.1809-01.01.1810 - полковник Бібіков
- 01.01.1810-22.06.1815 - полковник Мерліні Станіслав Дем'янович
Командири полку
- 15.01.1731-? - полковник
- 19.03.1736 - полковник Деобі (Додаток VII Екстракт виписаної про положення Нововоїнського штату)
- ?-1744 - підполковник Інгліс Андрій Андрійович.
- 25.04.1752 (пр. 1747) - підполковник Бартіх Крестьян Іванович (Додаток до Санкт-Петербурзьким Відомостям за 5 травня 1752 року)
- ?-2.08.1754 – полковник Деноуланд (можливо ден Уланд) Іван Карпович
- 1765 - полковник Глібов Микола
- 1776 - полковник Лівен Іван Романович
- 22.09.1779-1786 - полковник Неклюдов Сергій Васильович
- 1786-08.09.1789 - полковник Текутьєв Микола Григорович
- 01.01.1793-14.09.1797 - полковник Перхуров Петро Ілліч
- 10.09.1798-05.11.1799 - підполковник (з 22.09.1798 полковник) Велембахов Федір Микитович
- 13.10.1800-10.01.1802 - полковник Муратов Василь Андрійович
- 28.07.1802-23.12.1804 - полковник Маматказін Григорій Варламович
- 15.06.1805-15.08.1808 - підполковник (з 23.04.1806 полковник) Тарасов Микито Максимович
- 24.09.1811-10.08.1814 - майор Паш Іван Ульянович
- 22.06.1815-23.01.1816 - полковник Мерліні Станіслав Дем'янович
- 23.01.1816-хх.хх.1816 - майор Гедримович Ігнатій Антонович
- хх.хх.1816-30.08.1816 - полковник Мерліні Станіслав Дем'янович
- 28.12.1816-04.11.1819 - підполковник Згорельський Василь Гаврилович
- 04.11.1819-02.10.1827 - полковник Саф'янов Петро Анастасович
- 19.10.1827-27.12.1829 - підполковник Лук'янов Никифор Самойлович
- 01.03.1833-21.04.1833 - підполковник (з 01.03.1833 полковник) Даровський Іван Антонович
- 21.04.1833-01.02.1838 - полковник (з 28.01.1838 генерал-майор) Караніка Спиридон Варфоломійович
- 01.02.1838-29.02.1848 - підполковник (з 07.02.1838 полковник, з 06.12.1847 генерал-майор) Олександрович Володимир Дмитрович
- 29.02.1848-29.12.1851 - полковник (з 08.04.1851 генерал-майор) Залівкін Олександр Петрович
- 29.12.1851-08.04.1856 - полковник Неєлов Павло Євгенович
- 08.04.1856-27.06.1861 - полковник Берхман Едуард Федорович
- 27.06.1861-хх.хх.1862 - полковник Макаровський Платон Кирилович
- хх.хх.1862-хх.хх.1864 - полковник Шкляревич Микола Петрович
- хх.хх.1864-03.05.1866 - полковник Філіп'єв Іван Костянтинович
- хх.хх.1866-21.08.1875 - полковник Соловйов Олександр Микитович
- 21.08.1875-хх.хх.1878 - полковник Боргстрем Олександр Павлович
- хх.хх.1878-хх.хх.1879 - полковник фон Клуген
- 04.05.1879-17.03.1886 - полковник Мажний Дмитро Васильович
- 01.04.1886-04.01.1891 - полковник Миколаїв Йосип Іванович
- 21.01.1891-19.01.1897 - полковник (з 14.05.1896 генерал-майор) Носаржевський Казимир Доменікович
- 05.02.1897-20.04.1903 - полковник Мартсон Леонтій Володимирович
- 09.05.1903-12.11.1907 - полковник Ромашов Андрій Васильович
- 05.12.1907-18.11.1914 - полковник Бєляєв Сергій Васильович
- 23.12.1914—16.02.1916 — полковник (з 28.01.1916 генерал-майор) Галкін Михайло Сергійович
- 16.02.1916-14.04.1917 - полковник Мартинов Євген Миколайович
- 28.04.1917—після 31.10.1917 — підполковник (з 28.08.1917 полковник) Махаєв Петро Павлович
- 01.12.1917-після 31.12.1917 - капітан (обраний)
Відомі люди, які служили в полку
- — вчений-хімік, творець синтетичного каучука.
- Лодигін Олександр Миколайович — інженер-електротехнік.
- — чекіст, керівник ГУПО НКВС СРСР.
Примітки
- Високі накази про чинів військових з 1 січня по 20 серпня 1820. — СПб, 1821. — С. 257.
- Габаевъ 1912:162—298.
- Виленская стратегическая операция. Ч. 3. Вилейка, Нарочь и Двинск. btgv.ru. оригіналу за 28 травня 2022. Процитовано 28 травня 2022.
- Новий крій коміру введено в 1812 році, але у деяких полках були мундири зі старими зразками коміру, зі скошеними краями які не сходилися, а знаходилися над ґудзиками.
- У багатьох полках залишалися у обігу попереднього зразку, конічні, ледь розширювалися у горі, без розвалу, з прямим дном.
- До 50-х років ХІХ сторіччя кашкети офіцерів не мали кокард.
- Габаевъ 1912:67,163—298.
- На посаду командира полку не вступав.
- Список полковникам за старшинством 1889 року. Складено до 1 травня 1889 року. - СПб. Військова Друкарня (У будівлі Головного Штабу), 1889. - с. 69.
- За іншими даними — з серпня 1915 р.
Література
- Белевский, 71-й пехотный, полк // Военная энциклопедия : [в 18 т.] : ( )[рос.] / под ред. В. Ф. Новицкого [и др.]. — СПб. ; [М.] : Тип. т-ва [ru], 1911—1915. (рос.)
- Воспоминания офицера Закавказской армии. Соч. И. О. — СПб., тип. Штаба Отд. корпуса внутр. стражи, 1857. — 164 с.
- Г. Габаевъ. Роспись русскимъ полкамъ 1812 года. Приложеніе къ «Военно-историческому вѣстнику». — Кіевъ : Типографія Окружного штаба, Банковая улица, домъ №11, 1912. — 298 с.(рос. дореф.)
Посилання
- Подмазо А. А. Шефы и командиры регулярных полков русской армии
- СПИСОК шефам, полковым командирам, штаб- и обер-офицерам, военным чиновникам и священникам, а также некоторым нижним чинам 71-го пехотного Белёвского полка. Составитель А. А. Вершинин
- А. А. Вершинин. 71-й пехотный Белёвский полк (1763—1918 гг.)[недоступне посилання з Май 2018] Из материалов I Белёвских чтений, 2000 г.
- Д. Г. Карпинский. Дмитрий Александрович Карпинский — последний командир 71-го пехотного Белёвского полка[недоступне посилання з Май 2018]
- Гизетти А. Л. Хроніка кавказьких військ: у 2 частинах / За ред. І. С. Чернявського . - Тф. : Тип.
- БЕЛЁВСКИЙ ПОЛК
- Ловушка для непрошеных гостей.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
71 j Byelovskij pihotnij polk ros doref Bѣlevskij 71 j pѣhotnyj polk pihotna vijskova chastina Rosijskoyi imperatorskoyi armiyi Starshinstvo 15 grudnya 1763 roku Polkove sv yato Den Svyatoyi Trijci 71 j Byelovskij pihotnij polkBѣlevskij 71 j pѣhotnyj polkNa sluzhbi15 grudnya 1763 r 1918 r KrayinaRosijska imperiyaNalezhnistRosijska imperatorska armiyaTipPihotaDislokaciya16 chervnya 1764 roku Ukazom p 3 Danim polkam neodminni kvartiri viznachayutsya v nizhche opisanih mistah i po yih povitah Belevskomu v Gadich 1820 Zarajsk Ryazanskoyi guberniyi Polk vhodiv do skladu 15 yi pihotnoyi diviziyi Drugij bataljon polku v Slobidsko Ukrayinska guberniya pri poselenij 2 j ulanskij diviziyiIstoriyaMushketerskij barabanshik Byelovskogo mushketerskogo polka 1802 1803 rr Landmilickij polk 1731 1763 V 1731 roci generalom Tarakanovim pochalosya budivnictvo fortec Ukrayinskoyi oboronnoyi liniyi de peredbachalos rozmistiti 20 landmilicijnih polkiv Sered sformovanih landmilicijnih polkiv buv sformovanij u misti Byelovi Tulskoyi guberniyi Bilgorodskim vijskovim stolom Byelovskij polk Same vid nazvi mista Byelova polk i otrimuye svoyu nazvu Jogo bataljoni rozmishuvalisya u fortecyah Ukrayinskoyi liniyi 1 j bataljon polku Ioannivska fortecya 2 j bataljon polku Byelovska fortecya chi Desyata fortecya Ukazom vid 15 grudnya 1763 roku 20 landmilickih polkiv bulo peretvoreno na 10 pishih polkiv ta odin kinnij polk Borisoglibskij dragunskij 11 polkiv sklali Ukrayinsku diviziyu Pihotnij polk 1763 1918 Polk bulo sformovano 15 grudnya 1763 roku u skladi 2 h bataljoniv Kozhen bataljon nalichuvav 1 grenadersku ta 5 mushketerskih rot Polk bulo vklyucheno do chisla pishih polkiv 16 chervnya 1764 roku Imperatorskogo ukazu z uryaduyuchogo Senatu p 2 nadali utrimuvati v usomu za znovu konfirmovanim pihotnim landmilickim polkom shtatu vsogo desyat pihotnih a same Byelovskij 16 sichnya 1769 roku polk najmenovanij Byelovskim pihotnim polkom V 1796 roci polk perejmenovanij z pihotnogo v mushketerskij 31 zhovtnya 1798 roku polk nazvanij na im ya svogo shefa Mushketerskim general majora Mansurova 1 go polkom 29 bereznya 1801 roku polk nazvanij yak i ranishe Byelovskim mushketerskim polkom Z 1802 roku polk privedenij do skladu 3 h bataljoniv 1 go grenaderskogo i 2 h mushketerskih kozhen z 4 rot 16 travnya 1803 roku odna rota vidrahovana na formuvannya a natomist zamist neyi sformovana nova Z 1804 po 1819 roki Byelovskij polk nis sluzhbu na Kavkazi U 1815 roci vin uvijshov do skladu Okremogo Gruzinskogo korpusu i perebuvav u U 1819 roci rosijskij imperator Oleksandr I v ukazi danomu generalu O P Yermolovu ne znahodyachi mozhlivim zbilshiti sklad korpusu novimi polkami nakazav vislati 10 polkiv na odnorazove ukomplektuvannya Gruzinskogo korpusu U miru ukomplektuvannya polkiv sho zalishayutsya v Gruziyi ta na liniyi generalu Yermolovu nakazuvalosya vidsilati kadri 11 polkiv sered nih i Byelovskogo polku nazad 4 listopada nakazom generala Yermolova Byelovskij polk buv z yednanij z Mingrelskim osnovni kadri polku pid nazvoyu Byelovskogo polku buli povernuti do Yevropejskoyi chastini imperiyi 11 travnya 1825 roku imperator nakazav ci perejmenuvannya vvazhati nedijsnimi Byelovskomu polku vvazhati svoye starshinstvo z 1763 roku a Mingrelskomu polku z 1806 roku U 1830 roci 1 j i 2 j bataljoni Byelovskogo polku najmenovani diyuchimi a 3 j rezervnim 16 lyutogo 1831 roku 3 j rezervnij bataljon polku bulo vidrahovano na formuvannya a natomist jogo sformovano novij 28 sichnya 1833 roku polk perejmenovano na yegerskij i z priyednannyam do nogo 31 go yegerskogo polku privedenij do skladu 4 bataljoniv dijsnih i 2 rezervnih U 1834 roci skasovano 6 j rezervnij bataljon a v 1842 roci 5 j vsi bataljoni zrivnyani 23 lyutogo 1845 roku 3 j bataljon polku nadijshov na ukomplektuvannya Lyublinskogo yegerskogo polku a natomist jogo sformovano novij U 1854 roci pid chas Krimskoyi vijni Byelovskij polk u skladi 18 yi diviziyi brav uchast u vijskovih diyah na kavkazkomu teatri vijni znahodivsya v bitvi pri Kyuryuk Dara ta shturmi Karsu Sluzhba polku vidznachena podarunkom jomu znakiv za vidminnist u 1854 roci U 1856 roci polk nazvanij Byelovskim pihotnim a v 1864 roci najmenovanij 71 m pihotnim Byelovskim polkom Pid chas rosijsko tureckoyi vijni 1877 1878 rr polk vhodiv do skladu i znahodivsya v Nizhno Dunajskomu zagoni generala Cimmermana v boyah na Budzhakskih visotah i pri vzyatti mista Medzhidiya U 1879 roci v skladi polku bulo sformovano 4 j bataljon Polk aktivnij uchasnik Pershoyi svitovoyi vijni zokrema Vilenskoyi operaciyi Vidznakipolkovij prapor prostij z napisom 1763 1863 z Oleksandrivskoyu yuvilejnoyu strichkoyu znaki nagrudni dlya oficeriv i na golovni ubori dlya nizhnih chiniv z napisom Za vidminnist u 1854 r nadani polku 30 serpnya 1856 r OdnostrijOdnostrij 1736 roku Mundir landmilijnih polkiv skladavsya z bilih kaptaniv z chervonoyu obrobkoyu chervonih kamzoliv kozlovih shtaniv bilih i chornih kapelyuhiv vse na kshtalt armijskih U kinnomu stroyu landmilicioneri vikoristovuvali choboti z klapanami nakladnimi shporami i shtibel manzhetami a v pishomu chereviki zi shtibletami z grubogo polotna Grenaderi zamist kapelyuhiv mali bili grenaderski visoki shapki kovpaki z chervonoyu obrobkoyu i midnoyu blyahoyu na lobi z gerbom polku takozh za tipom armijskih Franko rosijska vijna 1812 roku Odnostroyi pihotnogo zrazka okrim pihoti nosili u pishij artileriyi a takozh pionerni ta morski polki Mundir z temno zelenogo sukna pihotnogo tipu dvobortnij do taliyi bez yubki yakij mav pozadu faldi Komir zrizanij pid pryamim kutom zastibavsya do verhu na tri gachki Livij bort mundiru zahodiv na pravij i zastibavsya na shist plaskih metalevih gudzikiv Na livij bort simetrichno nashivalisya taki zh gudziki Rukav mundiru zakinchuvavsya obshlagom na yakij perpendikulyarno nashivavsya klapan z 3 gudzikami Mundir mav dva pogoni zrizani u komira kutom ciyeyu storonoyu pogon zastibavsya na gudzik Faldi mundiru mali vidvoroti yaki zvuzhuvalisya u taliyi a pozadu viginalisya nastilki shob kuti vidvorotiv zijshlisya pomizh soboyu i v comu misci nashivavsya gudzik Taki zh gudziki nashivalisya pozadu na lifi u misci priyednannya fald u shov spinki Kolir komira pogon klapaniv i obkladki fald buv po polkam ta po rodu zbroyi a same komir obshlaga i obkladka fald v polkah vazhkoyi pihoti chervonij yegerskih polkah temno zeleni z chervonoyu oblyamivkoyu po vilnomu krayu U morskih polkah oblyamivka zamist chervonoyi bula bila U artileriyi ta pioneriv ti zh chastini mundiriv buli chorni z chervonoyu oblyamivkoyu po zovnishnomu krayu Rukavni klapani u polkiv vazhkoyi pihoti buli temno zeleni bez oblyamivki u yegeriv artileriyi pioneriv taki zh sami ale z chervonoyu oblyamivkoyu u morskih polkah oblyamivka klapanu bula bila Pogoni u vsih gvardijskih ta grenaderskih polkah a takozh v pershih pihotnih ta morskih polkah diviziyi chervoni v drugih bili v tretih zhovti v chetvertih temno zeleni z chervonoyu oblyamivkoyu po vilnomu krayu U pershih yegerskih polkiv diviziyi pogoni buli zhovti u drugih svitlo sini V artileriyi pogoni buli chervoni a u pioneriv v pershomu polku chervoni v drugomu bili Metalevij pribor u pioneriv bilij olov yani gudziki u inshih chastin zhovtij midni gudziki V armijskih chastinah na pogon nashivalasya cifra z shnura na zhovtih ta bilih pogonah z chervonogo shnura na chervonih svitlo sinih temno zelenih pogonah z zhovtogo shnura V grenaderskih polkah na pogoni nashivalasya persha litera nazvi polku a v pihotnih yegerskih morskih polkah nomer diviziyi V artileriyi nashivavsya nomer roti z dodavannyam pershoyi literi nazvi B batarejni roti L legki roti P pontonni roti V pionerskih polkah v pershomu 1P v drugomu 2P Znakom rozriznennya gvardijciv ta lejb grenader buli basonni petlici v dva ryadi na komiri ta v tri ryadi na klapani obshlagu gvardiya zhovti lejb grenaderi bili Pantaloni zimni sukonni vuzki u vazhkoyi pihoti bili bez oblyamivki u yegerskih i morskih polkiv temno zeleni z oblyamivkoyu po shvu u pershih chervona u drugih bila u artileriyi temno zeleni bez oblyamivki u pontonnih rotah ta pionerskih polkah siri bez oblyamivki Litni pantaloni u vsih odnakovi bili polotnyani Kivera na pochatku 1812 roku vstanovleni nizki z rozvalom ta viginom u verhnij chastini Kovpak buv z chornogo sukna dno verhnij ta nizhnij krayi obshiti shkiroyu Poperedu shkiryanij kozir poseredini gerb zverhu ripijok kokarda Z bokiv zastibki u viglyadi pasku z nashitoyu metalevoyu luskoyu Etishketi buli v pihoti buli bili v artileriyi i pionerskih polkah chervoni Ripijki buli ovalni koloru okremogo v kozhnij roti V polkah gvardijskoyi vazhkoyi pihoti i v grenaderskih polkah vsi nizhni chini a v pihotnih ta yegerskih polkah chini grenaderskih vzvodiv grenaderskih rot mali na kiverah visoki chorni zakrugleni zverhu sultani Sultani vstavlyalisya pozadu ripijka Gerb buv zi shtampovoyi zhersti u pioneriv zhovtoyi midi u inshih armijskih chastin V grenaderskih i morskih polkah a takozh v grenaderskih rotah pihotnih ta yegerskih polkiv i sapernih rotah pionerskih polkiv grenadi buli z troma polum yam v inshih rotah z odnim polum yam gvardijskij pihoti gerbom sluguvav orel zrazku 1808 roku z chervonoyi midi U gvardijskij artileriyi gerbom sluguvav orel z armaturoyu z garmat ta yader v armijskij artileriyi grenada z odnim polum yam zi shreshenimi garmatami zverhu Furazhni kashketi buli sukonni z tuliyeyu temno zelenogo sukna ta kolorovoyu okoliyeyu vazhka pihota chervonij morska ta yegerski polki temno zelenij u pioneriv ta artileriyi chornij Oblyamivka poverhu kashketa ta okoli osoblivogo dlya kozhnoyi roti poyednannya Na okolyu kashketa nashivavsya nomer i pochatkova litera nazva roti dlya gvardijskih Gr R dlya inshih R Shinel grubogo sirogo sukna odnobortna zastibalasya na sim gudzikiv Shinel mala stoyachij komir yak u mundiru v gvardiyi bez petlic Unter oficeri mali galunnu obshivku kolir vidpovidav metalevomu priboru po vilnomu krayu komira i obshlagiv mundiru V tih chastinah de vijskoviki mali sultani na kiverah unter oficeri yih mali takozh ale ne sucilno chorni a z bilim verhiv yam ta vertikalnoyu pomaranchevoyu smuzhkoyu Ripijki na kiveri buli ne kolorovi a diagonalno rozdileni na chotiri chastini verhnya ta nizhnya siri liva ta prava bili Nestrojovi chini mali osoblivij odnostrij kashket z kozirkom odnobortnij mundir z 6 gudzikami ta chakchiri vse sirogo sukna Po okoli ta tuliyi kashketu po vilnomu krayu komira obshlagiv obshlazhnih klapaniv mundiru i po shvu chakchir oblyamivka vidpovidnogo koloru Taka zh oblyamivka nashivalasya z oboh bokiv na sirij strichci yaka nashivalasya na vidvoroti fald i po krayam dvoryadnogo sirogo lampasu na chakchirah Kolir oblyamivki buv chervonij vazhka pihota temno zelenij legka pihota chorna specialni vijska Pogoni buli lishe v gvardiyi v pihoti koloru okoli kashketiv strojovih chiniv v artileriyi chervoni V gvardiyi takozh nashivalisya petlici odin ryad komir tri ryadi oblazhni klapani Nestrojovi unter oficerskogo zvannya nosili taki zh galuni yak i strojovi unter oficeri Oficerskij mundir buv togo zh kroyu sho i u nizhnih chiniv Ale zamist pogon na nomu buli epolet dlya pristibannya yakih na komiri bulo peredbacheno gudzika bilya komiru a poperek plecha nashivavsya kontr pogon z mundirnogo sukna Gudziki mundiriv buli zolotisti chi sriblyasti Mundiri gvardijskih ta lejb grenaderskih oficeriv mali osoblive shittya chi petlici na komirah ta na klapanah obshlagiv Viglyad shittya ta petlic v kozhnij gvardijskij chi lejb grenaderskij chastini buv osoblivij Epoleti buli koloru metalevogo priboru pole epoletu v gvardiyi z zolochenoyi rogozhki v inshih chastinah sukonne koloru pogoniv nizhnih chiniv Literi i cifri na epoletah taki zh sami yak na pogonah u nizhnih chiniv ale z sribnogo chi zolotogo shnura Vitok navkolo shirokoyi chasti epoletu buv dvoryadnij u pihoti vnutrishnij tonkij zovnishnij shirokij ta odnoryadnij shirokij v artileriyi ta u pioneriv Epoleti shtab oficeriv mali tonku bahromu yak vnutrishnij vitok a generaliv tovstu bahromu yak zovnishnij vitok Kivera oficeriv analogichni tim sho vikoristovuvali nizhni chini ale metalevij pribor vizolochenij chi visriblenij kokarda sribna z vnzelem imperatora na chorno pomaranchevomu tli V polkah i viddilkah yaki mali sultani na kiverah oficeri takozh mali chorni sultani yak u ryadovih Oficerskij kashket yak u nizhnih chiniv ale bez rotnih oblyamivok nomeru roti a takozh mav kozirok Oficerskij kapelyuh mav galunnu petlicyu v nizhnij chastini yakoyi rozmishuvavsya gudzik takozh kokardu u viglyadi chornoyi rozetki z pomaranchevoyu oblyamivkoyu Zverhu kapelyuhu buv chornij sultan z pir ya pivnya Oficeri poza stroyem odyagali temno zeleni syurtuki ta pantaloni Oficerski syurtuki temno zelenogo mundirnogo sukna pokroyu yak mundir ale poli buli nizhche kolina Obshlagi syurtukiv bez klapaniv koloru yak i na mundiri Shineli yak u nizhnih chiniv ale bez pogoniv Shtab oficeri mali epoleti z bahromoyu ta zolochenij nagrudnij znav gorzhet Ober oficeri mali epoleti bez bahromi chin oficera vkazuvavsya po kombinaciyi materialiv zoloto ta sriblo polya ta kajmi oficerskogo znaku orla na oficerskomu znaci Generali kiveriv ta nagrudnih znakiv ne nosili na epoletah bula tovsta bahroma Chini Byelovskogo pihotnogo polku mali na temno zelenomu mundiri chervoni komiri obshlagi z temno zelenimi klapanami vidvoroti fald Pogoni nizhnih chiniv ta pole oficerskogo pogonu buli zhovtogo koloru yak u 3 go polku diviziyi na yakomu bula cifra nomer diviziyi 19 Shefi polkuGrenaderskij unter oficer Byelovskogo mushketerskogo polku 1797 1801 rr 03 12 1796 09 10 1797 general major Tekutyev Mikola Grigorovich 09 10 1797 30 08 1804 general major z 24 09 1799 general lejtenant Mansurov Petro Ivanovich 1 j 30 08 1804 14 01 1809 general major Rikgof Ion Ionovich 14 01 1809 01 01 1810 polkovnik Bibikov 01 01 1810 22 06 1815 polkovnik Merlini Stanislav Dem yanovichKomandiri polku15 01 1731 polkovnik 19 03 1736 polkovnik Deobi Dodatok VII Ekstrakt vipisanoyi pro polozhennya Novovoyinskogo shtatu 1744 pidpolkovnik Inglis Andrij Andrijovich 25 04 1752 pr 1747 pidpolkovnik Bartih Krestyan Ivanovich Dodatok do Sankt Peterburzkim Vidomostyam za 5 travnya 1752 roku 2 08 1754 polkovnik Denouland mozhlivo den Uland Ivan Karpovich 1765 polkovnik Glibov Mikola 1776 polkovnik Liven Ivan Romanovich 22 09 1779 1786 polkovnik Neklyudov Sergij Vasilovich 1786 08 09 1789 polkovnik Tekutyev Mikola Grigorovich 01 01 1793 14 09 1797 polkovnik Perhurov Petro Illich 10 09 1798 05 11 1799 pidpolkovnik z 22 09 1798 polkovnik Velembahov Fedir Mikitovich 13 10 1800 10 01 1802 polkovnik Muratov Vasil Andrijovich 28 07 1802 23 12 1804 polkovnik Mamatkazin Grigorij Varlamovich 15 06 1805 15 08 1808 pidpolkovnik z 23 04 1806 polkovnik Tarasov Mikito Maksimovich 24 09 1811 10 08 1814 major Pash Ivan Ulyanovich 22 06 1815 23 01 1816 polkovnik Merlini Stanislav Dem yanovich 23 01 1816 hh hh 1816 major Gedrimovich Ignatij Antonovich hh hh 1816 30 08 1816 polkovnik Merlini Stanislav Dem yanovich 28 12 1816 04 11 1819 pidpolkovnik Zgorelskij Vasil Gavrilovich 04 11 1819 02 10 1827 polkovnik Saf yanov Petro Anastasovich 19 10 1827 27 12 1829 pidpolkovnik Luk yanov Nikifor Samojlovich 01 03 1833 21 04 1833 pidpolkovnik z 01 03 1833 polkovnik Darovskij Ivan Antonovich 21 04 1833 01 02 1838 polkovnik z 28 01 1838 general major Karanika Spiridon Varfolomijovich 01 02 1838 29 02 1848 pidpolkovnik z 07 02 1838 polkovnik z 06 12 1847 general major Oleksandrovich Volodimir Dmitrovich 29 02 1848 29 12 1851 polkovnik z 08 04 1851 general major Zalivkin Oleksandr Petrovich 29 12 1851 08 04 1856 polkovnik Neyelov Pavlo Yevgenovich 08 04 1856 27 06 1861 polkovnik Berhman Eduard Fedorovich 27 06 1861 hh hh 1862 polkovnik Makarovskij Platon Kirilovich hh hh 1862 hh hh 1864 polkovnik Shklyarevich Mikola Petrovich hh hh 1864 03 05 1866 polkovnik Filip yev Ivan Kostyantinovich hh hh 1866 21 08 1875 polkovnik Solovjov Oleksandr Mikitovich 21 08 1875 hh hh 1878 polkovnik Borgstrem Oleksandr Pavlovich hh hh 1878 hh hh 1879 polkovnik fon Klugen 04 05 1879 17 03 1886 polkovnik Mazhnij Dmitro Vasilovich 01 04 1886 04 01 1891 polkovnik Mikolayiv Josip Ivanovich 21 01 1891 19 01 1897 polkovnik z 14 05 1896 general major Nosarzhevskij Kazimir Domenikovich 05 02 1897 20 04 1903 polkovnik Martson Leontij Volodimirovich 09 05 1903 12 11 1907 polkovnik Romashov Andrij Vasilovich 05 12 1907 18 11 1914 polkovnik Byelyayev Sergij Vasilovich 23 12 1914 16 02 1916 polkovnik z 28 01 1916 general major Galkin Mihajlo Sergijovich 16 02 1916 14 04 1917 polkovnik Martinov Yevgen Mikolajovich 28 04 1917 pislya 31 10 1917 pidpolkovnik z 28 08 1917 polkovnik Mahayev Petro Pavlovich 01 12 1917 pislya 31 12 1917 kapitan obranij Vidomi lyudi yaki sluzhili v polku vchenij himik tvorec sintetichnogo kauchuka Lodigin Oleksandr Mikolajovich inzhener elektrotehnik chekist kerivnik GUPO NKVS SRSR PrimitkiVisoki nakazi pro chiniv vijskovih z 1 sichnya po 20 serpnya 1820 SPb 1821 S 257 Gabaev 1912 162 298 Vilenskaya strategicheskaya operaciya Ch 3 Vilejka Naroch i Dvinsk btgv ru originalu za 28 travnya 2022 Procitovano 28 travnya 2022 Novij krij komiru vvedeno v 1812 roci ale u deyakih polkah buli mundiri zi starimi zrazkami komiru zi skoshenimi krayami yaki ne shodilisya a znahodilisya nad gudzikami U bagatoh polkah zalishalisya u obigu poperednogo zrazku konichni led rozshiryuvalisya u gori bez rozvalu z pryamim dnom Do 50 h rokiv HIH storichchya kashketi oficeriv ne mali kokard Gabaev 1912 67 163 298 Na posadu komandira polku ne vstupav Spisok polkovnikam za starshinstvom 1889 roku Skladeno do 1 travnya 1889 roku SPb Vijskova Drukarnya U budivli Golovnogo Shtabu 1889 s 69 Za inshimi danimi z serpnya 1915 r LiteraturaBelevskij 71 j pehotnyj polk Voennaya enciklopediya v 18 t ros pod red V F Novickogo i dr SPb M Tip t va ru 1911 1915 ros Vospominaniya oficera Zakavkazskoj armii Soch I O SPb tip Shtaba Otd korpusa vnutr strazhi 1857 164 s G Gabaev Rospis russkim polkam 1812 goda Prilozhenie k Voenno istoricheskomu vѣstniku Kiev Tipografiya Okruzhnogo shtaba Bankovaya ulica dom 11 1912 298 s ros doref PosilannyaPodmazo A A Shefy i komandiry regulyarnyh polkov russkoj armii SPISOK shefam polkovym komandiram shtab i ober oficeram voennym chinovnikam i svyashennikam a takzhe nekotorym nizhnim chinam 71 go pehotnogo Belyovskogo polka Sostavitel A A Vershinin A A Vershinin 71 j pehotnyj Belyovskij polk 1763 1918 gg nedostupne posilannya z Maj 2018 Iz materialov I Belyovskih chtenij 2000 g D G Karpinskij Dmitrij Aleksandrovich Karpinskij poslednij komandir 71 go pehotnogo Belyovskogo polka nedostupne posilannya z Maj 2018 Gizetti A L Hronika kavkazkih vijsk u 2 chastinah Za red I S Chernyavskogo Tf Tip BELYoVSKIJ POLK Lovushka dlya neproshenyh gostej