Ульяновськ (рос. Ульяновск) — недобудований радянський важкий атомний авіаносний крейсер проєкту 1143.7 (шифр «Кречет»), який мав стати першим повноцінним «радянським атомним авіаносцем». 4 жовтня 1988 року зарахований до списків кораблів ВМФ і 25 листопада того ж року закладений на Чорноморському суднобудівному заводі в Миколаєві під заводським № 107. 1 листопада 1991 року при 18% технічної готовності виключений зі списків кораблів ВМФ СРСР і знятий з будівництва. Утилізований згідно з розпорядженням Кабінету міністрів України № 69-р від 4 лютого 1992 року.
![]() Проєктне креслення корабля | |
Історія | |
---|---|
Назва: | Ульяновськ (рос. Ульяновск) |
Будівник: | Чорноморський суднобудівний завод, Миколаїв |
Закладений: | 25 листопада 1988 |
Статус: | будівництво припинене 1 листопада 1991 |
Основні характеристики | |
Клас і тип: | важкий атомний авіаносний крейсер |
Водотоннажність: | |
Довжина: | |
Ширина: |
|
Висота: | 65,5 м (від киля до клотика) |
Осадка: | ~10,7 м |
Двигуни: | |
Швидкість: | 30 вузлів (повного ходу)1 |
Дальність плавання: | не обмежена |
Автономність: | автономність по запасам провіанту — 120 діб |
Екіпаж: | 3800 чол. (у тому числі 1500 — авіагрупа) |
Озброєння: |
|
Авіаційна група: |
|
Історія проєктування. Проєкт 1143.7
Проєктування авіаносного корабля з ядерною силовою установкою і катапультним зльотом літаків велися з кінця 1960-х років за шифром «Орел». Був розроблений аванпроєкт 1160, а з 1976 року розпочалися роботи за проєктом 1153 «великого крейсера з авіаційним озброєнням», який передбачав базування літаків, що запускаються за допомогою катапульти — винищувачів МіГ-23K і штурмовиків Су-25K. Водотоннажність корабля мала становити 80 000 тонн, а розмір авіакрила — 70 літаків. Однак проєкт був заморожений в 1983 році.
Розробка важкого атомного авіаносного крейсера проєкту 1143.7 «Ульяновськ», почалася в Невському проєктно-конструкторському бюро в Ленінграді у 1984 під керівництвом Лева Васильович Бєлова (заступник генерального конструктора Микола Федорович Жуков). Пізніше їх змінили Ю. М. Варфоломєев і К. П. Загородній). При проєктуванні враховувався досвід розробки проєктів 1160 і 1153. Основні тактико-технічні елементи атомного важкого авіаносного проєкту 1143.7 були затверджені постановою Ради міністрів СРСР в жовтні 1987 року. Корабель нового покоління, хоча й проходив по шифру «Кречет», являв собою нове покоління радянських авіаносних крейсерів — з ядерною енергетичною установкою, стартовими катапультами, трампліном і базуванням багатофункціонального авіакрила чисельністю до 70 літальних апаратів.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekE0THlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNNQ1ZFTVNVNFJsOGxSREFsUWtZbFJEQWxRakFsUkRBbFFrSWxSREVsT0RNbFJEQWxRakVsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVFeUpVUXdKVGt3SlVRd0pUa3dKVVF3SlRsQkpVUXdKVUV3WHlWRU1DVkJNeVZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1TVTRSaVZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNaVZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDUVM1cWNHY3ZOREF3Y0hndEpVUXdKVGxHSlVRd0pVSkZKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUkxSlVReEpUZ3lKVVF3SlVKRUpVUXdKVUl3SlVReEpUaEdYeVZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNRaVZFTVNVNE15VkVNQ1ZDTVNWRU1DVkNNRjhsUkRBbFFUSWxSREFsT1RBbFJEQWxPVEFsUkRBbE9VRWxSREFsUVRCZkpVUXdKVUV6SlVRd0pVSkNKVVF4SlRoREpVUXhKVGhHSlVRd0pVSkVKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVReEpUZ3hKVVF3SlVKQkxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Зовні «Ульяновськ» нагадував збільшену копію копією авіансоного крейсера проєкту 1143.5, мав ті ж стрімкі форми та зберігав його компоновку. У спадок від 1135.5-го проєкту «Ульяновську» дісталися носовий трамплін, надбудова-острів з встановленою РЛС «Марс-Пасат» та подібний набір ракетного озброєння. Але були й відмінності, головне з яких — «Ульяновськ» приводився в рух чотирма ядерними реакторами сумарною тепловою потужністю 305 мегават: енергетична установка складалася з 4 турбін і 4 реакторів. Передбачалися допоміжні котли, здатні при заглушених реакторах забезпечити кораблю хід в 10 вузлів. Джерелом електроенергії служив генератор потужністю 27 000 кВт. Довжина корабля сягала 320 метрів, повна водотоннажність — 79 000 тонн, екіпаж — 3800 осіб. Корабель мав високобортний корпус, виготовлений зі сталі по поздовжній системі набору. Від попередніх авіаносних крейсерів проєкту «Ульяновськ» відрізнявся збільшеними розмірами польотної палуби, трампліном з кутом сходу 14° і двома паровими катапультами довжиною 90 м. Корпус мав розділятися на 20 водонепроникних відсіків. («острів») розміщувалася по правому борту. Система бронювання включала коробчату захист сховищ боєзапасу та протиторпедний захист.
Замовлення С-107. Будівництво і утилізація
«Ульяновськ» (будівельний номер № С-107) був закладений 25 листопада 1988 року на стапелі «0» миколаського Чорноморського суднобудівного заводу. При проєктуванні і будівництві корабля широко застосовувалися технологічні і конструктивні елементи апробовані на двох останніх авіаносних крейсерах проєкту 1143.5 («Тбілісі», «Рига»), а також на важких атомних крейсерах типу «Кіров» (пр. 1144). Особливою специфікою корабля була наявність ядерної енергетичної установки і значно більші в порівнянні з попередниками головні розміри. Існуючі на той час заводські достроєчні набережні ЧСЗ не забезпечували будівництво такого корабля — паралельно здійснювався намив «атомної» достороєчної набережної з цехами поряд з Великим ковшем.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF4TDFWc2VXRnViM1p6YTE5MWJtUmxjbDlqYjI1emRISjFZM1JwYjI1ZllYUmZUbWxyYjJ4aGVXVjJYMU5vYVhCNVlYSmtMbXB3Wnk4eU5UQndlQzFWYkhsaGJtOTJjMnRmZFc1a1pYSmZZMjl1YzNSeWRXTjBhVzl1WDJGMFgwNXBhMjlzWVhsbGRsOVRhR2x3ZVdGeVpDNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Наявність на кораблі атомної парогенераторної установки, яких раніше не виробляли на ЧСЗ також потребували нових інженерних рішень. На «Ульяновську» мали встановити чотири ядерних реактори КН-3, які встановлювались на такр проєкту 1144, але форсованого типу — КН-3-43, об'єднані в два зональні блоки кормового і носового ешелонів ядерної енергоустановки. Інтегрована в корпус корабля АПГУ монтувалася безпосередньо на заводі. Крім реакторів і систем автоматичного управління, АПГУ включала 400-тонні баки металоводного захисту з пластмасовим і свинцевим конструктивним захистом. Керченський суднобудівний завод «Залив», який на той час мав досвід будівництва суден з ЯЕУ, передав ЧСЗ плавучий контрольно-дозиметричний пункт і ряд технологічних стендів. Для збирання атомної парогенеруючої установки на заводі був побудований плавучий цех, встановлений на жорсткі опори на дні Бузького лиману. В 1990–1991 роках завод отримав від контрагентів корпуси реакторів, парогенераторів, трубні системи, насоси й розпочали монтаж парогенераторної установки.
Станом на 1991 рік на стапелі був сформований нижній ярус блоків корпусу корабля до шостої палуби (по ватерлінію), в кормі розпочато монтаж верхнього ярусу блоків до польотної палуби. ВМФ СРСР оплатив будівельні роботи до грудня 1991 року. Станом на кінець року технічна готовність корпусу «Ульяновська» сягала 70%, загальна готовність корабля становила близько 18%. Чорноморським заводом було перероблено 29000 тон корпусної сталі, з них 25000 тон були вже зібрані на стапелі. На корабель була завантажена частина механізмів. Однак надалі ні Головне управління кореблебудування ВМФ РФ Росії, ні вище військово-політичне керівництво РФ в особі міністра оборони Євгена Шапошникова і президента Бориса Єльцина зацікавленості в добудові корабля не проявили. Україні корабель такого класу також потрібен не був.
1 листопада 1991 року «Ульяновськ» виключений зі списків кораблів ВМФ СРСР. 4 лютого 1992 року перший віце-прем'єр-міністр України Костянтин Масик підписав розпорядження про утилізацію корабля, а 5 лютого був підписаний наказ по заводу про зупинення будівництва замовлення № 107. До 29 жовтня розділаний на метал на стапелі.
Примітки
- ТАКР — тяжелые авианесущие крейсеры. Официальный статус советских авианосцев. на сайті Валерія Бабича «Наши авианосцы» (рос.) . Архів оригіналу за 27 серпня 2013. Процитовано 2 квітня 2013.
- Бабич В. В. Город Святого Николая и его авианосцы. — 7. — Николаев : Атолл, 2013. — 805 с. — .
- Проєкт 11437 — тяжелый авианесущий крейсер «Ульяновск» (рос.) . Военное обозрение. 24.05.2011. Процитовано 19 грудня 2013.
- Авианосец «Ульяновск» — каким бы он был? (рос.) . Военное обозрение. 26.05.2012. Процитовано 19 грудня 2013.
Література
- Бабич В. В. Город Святого Николая и его авианосцы. — 7. — Николаев : Атолл, 2013. — 805 с. — .
- Бабич В. В. Наши авианосцы на стапелях и в дальних походах. — Николаев : Атолл, 2003. — 544 с. с. — .
- Балакин С. А., Заблоцкий В. П. Советские авианосцы. Авианесущие крейсера адмирала Горшкова. — М. : ЭКСМО, 2007. — С. 240. — .
- Шунков В. Н. Авианесущие корабли и морская авиация. — М. : Попурри, 2003. — 576 с. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ulyanovsk ros Ulyanovsk nedobudovanij radyanskij vazhkij atomnij avianosnij krejser proyektu 1143 7 shifr Krechet yakij mav stati pershim povnocinnim radyanskim atomnim avianoscem 4 zhovtnya 1988 roku zarahovanij do spiskiv korabliv VMF i 25 listopada togo zh roku zakladenij na Chornomorskomu sudnobudivnomu zavodi v Mikolayevi pid zavodskim 107 1 listopada 1991 roku pri 18 tehnichnoyi gotovnosti viklyuchenij zi spiskiv korabliv VMF SRSR i znyatij z budivnictva Utilizovanij zgidno z rozporyadzhennyam Kabinetu ministriv Ukrayini 69 r vid 4 lyutogo 1992 roku Proyektne kreslennya korablyaIstoriyaRadyanskij SoyuzNazva Ulyanovsk ros Ulyanovsk Budivnik Chornomorskij sudnobudivnij zavod MikolayivZakladenij 25 listopada 1988Status budivnictvo pripinene 1 listopada 1991 Osnovni harakteristikiKlas i tip vazhkij atomnij avianosnij krejserVodotonnazhnist standartna 62 580 t povna 79 758 tDovzhina po vaterliniyi 302 6 m maksimalna 323 7 mShirina po vaterliniyi 39 5 m po zlitnij palubi 75 5 mVisota 65 5 m vid kilya do klotika Osadka 10 7 mDviguni GEU 4 yadernih reaktori KN 3 43 teplovoyu potuzhnistyu po 305 MVt na 4 PPU OK 900 zagalnoyu potuzhnistyu 280 000 k s 4 70000 dva parovi kotli KVG 4 paroturbinna dopomizhna EU mala zabezpechuvati hid 10 vuz pri zaglushenomu reaktori EEU turbogeneratori zagalnoyu potuzhnistyu 27000 kVtShvidkist 30 vuzliv povnogo hodu 1Dalnist plavannya ne obmezhenaAvtonomnist avtonomnist po zapasam proviantu 120 dibEkipazh 3800 chol u tomu chisli 1500 aviagrupa Ozbroyennya 2 2 76 mm AU AK 726 2 PU PChRK RPK 5 2 10 RBU 12000 12 PU PKRK P 700 Granit 4 6 PU ZRK SM 9 4 ZRK Kinzhal 8 ZRAK Kortik Palash 8 6 30 mm ZAK AK 630MAviacijna grupa 70 litalnih aparativ 20 vinishuvachiv MiG 23K 25 shturmovikiv Su 25K 8 Yak 44 radiolokacijnogo dozoru 15 gelikopteriv Ka 27PL i 2 Ka 25PS 20 MiG 29K 25 Su 33 8 Yak 44 15 Ka 27PL 2 Ka 27PS U Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Ulyanovsk Istoriya proyektuvannya Proyekt 1143 7Proyektuvannya avianosnogo korablya z yadernoyu silovoyu ustanovkoyu i katapultnim zlotom litakiv velisya z kincya 1960 h rokiv za shifrom Orel Buv rozroblenij avanproyekt 1160 a z 1976 roku rozpochalisya roboti za proyektom 1153 velikogo krejsera z aviacijnim ozbroyennyam yakij peredbachav bazuvannya litakiv sho zapuskayutsya za dopomogoyu katapulti vinishuvachiv MiG 23K i shturmovikiv Su 25K Vodotonnazhnist korablya mala stanoviti 80 000 tonn a rozmir aviakrila 70 litakiv Odnak proyekt buv zamorozhenij v 1983 roci Rozrobka vazhkogo atomnogo avianosnogo krejsera proyektu 1143 7 Ulyanovsk pochalasya v Nevskomu proyektno konstruktorskomu byuro v Leningradi u 1984 pid kerivnictvom Leva Vasilovich Byelova zastupnik generalnogo konstruktora Mikola Fedorovich Zhukov Piznishe yih zminili Yu M Varfolomyeev i K P Zagorodnij Pri proyektuvanni vrahovuvavsya dosvid rozrobki proyektiv 1160 i 1153 Osnovni taktiko tehnichni elementi atomnogo vazhkogo avianosnogo proyektu 1143 7 buli zatverdzheni postanovoyu Radi ministriv SRSR v zhovtni 1987 roku Korabel novogo pokolinnya hocha j prohodiv po shifru Krechet yavlyav soboyu nove pokolinnya radyanskih avianosnih krejseriv z yadernoyu energetichnoyu ustanovkoyu startovimi katapultami tramplinom i bazuvannyam bagatofunkcionalnogo aviakrila chiselnistyu do 70 litalnih aparativ Shema polotnoyi palubi Ulyanovska litaki Yak 44 na startovih poziciyah katapult Su 27K na zloti z tramplina v kormi Su 27K na pidjomniku Zovni Ulyanovsk nagaduvav zbilshenu kopiyu kopiyeyu aviansonogo krejsera proyektu 1143 5 mav ti zh strimki formi ta zberigav jogo komponovku U spadok vid 1135 5 go proyektu Ulyanovsku distalisya nosovij tramplin nadbudova ostriv z vstanovlenoyu RLS Mars Pasat ta podibnij nabir raketnogo ozbroyennya Ale buli j vidminnosti golovne z yakih Ulyanovsk privodivsya v ruh chotirma yadernimi reaktorami sumarnoyu teplovoyu potuzhnistyu 305 megavat energetichna ustanovka skladalasya z 4 turbin i 4 reaktoriv Peredbachalisya dopomizhni kotli zdatni pri zaglushenih reaktorah zabezpechiti korablyu hid v 10 vuzliv Dzherelom elektroenergiyi sluzhiv generator potuzhnistyu 27 000 kVt Dovzhina korablya syagala 320 metriv povna vodotonnazhnist 79 000 tonn ekipazh 3800 osib Korabel mav visokobortnij korpus vigotovlenij zi stali po pozdovzhnij sistemi naboru Vid poperednih avianosnih krejseriv proyektu Ulyanovsk vidriznyavsya zbilshenimi rozmirami polotnoyi palubi tramplinom z kutom shodu 14 i dvoma parovimi katapultami dovzhinoyu 90 m Korpus mav rozdilyatisya na 20 vodoneproniknih vidsikiv ostriv rozmishuvalasya po pravomu bortu Sistema bronyuvannya vklyuchala korobchatu zahist shovish boyezapasu ta protitorpednij zahist Zamovlennya S 107 Budivnictvo i utilizaciya Ulyanovsk budivelnij nomer S 107 buv zakladenij 25 listopada 1988 roku na stapeli 0 mikolaskogo Chornomorskogo sudnobudivnogo zavodu Pri proyektuvanni i budivnictvi korablya shiroko zastosovuvalisya tehnologichni i konstruktivni elementi aprobovani na dvoh ostannih avianosnih krejserah proyektu 1143 5 Tbilisi Riga a takozh na vazhkih atomnih krejserah tipu Kirov pr 1144 Osoblivoyu specifikoyu korablya bula nayavnist yadernoyi energetichnoyi ustanovki i znachno bilshi v porivnyanni z poperednikami golovni rozmiri Isnuyuchi na toj chas zavodski dostroyechni naberezhni ChSZ ne zabezpechuvali budivnictvo takogo korablya paralelno zdijsnyuvavsya namiv atomnoyi dostoroyechnoyi naberezhnoyi z cehami poryad z Velikim kovshem Ulyanovsk na stapeli Chornomorskogo sudnobudivnogo zavodu Ilyustraciya u shorichniku Soviet Military Power za 1984 rik Nayavnist na korabli atomnoyi parogeneratornoyi ustanovki yakih ranishe ne viroblyali na ChSZ takozh potrebuvali novih inzhenernih rishen Na Ulyanovsku mali vstanoviti chotiri yadernih reaktori KN 3 yaki vstanovlyuvalis na takr proyektu 1144 ale forsovanogo tipu KN 3 43 ob yednani v dva zonalni bloki kormovogo i nosovogo esheloniv yadernoyi energoustanovki Integrovana v korpus korablya APGU montuvalasya bezposeredno na zavodi Krim reaktoriv i sistem avtomatichnogo upravlinnya APGU vklyuchala 400 tonni baki metalovodnogo zahistu z plastmasovim i svincevim konstruktivnim zahistom Kerchenskij sudnobudivnij zavod Zaliv yakij na toj chas mav dosvid budivnictva suden z YaEU peredav ChSZ plavuchij kontrolno dozimetrichnij punkt i ryad tehnologichnih stendiv Dlya zbirannya atomnoyi parogeneruyuchoyi ustanovki na zavodi buv pobudovanij plavuchij ceh vstanovlenij na zhorstki opori na dni Buzkogo limanu V 1990 1991 rokah zavod otrimav vid kontragentiv korpusi reaktoriv parogeneratoriv trubni sistemi nasosi j rozpochali montazh parogeneratornoyi ustanovki Stanom na 1991 rik na stapeli buv sformovanij nizhnij yarus blokiv korpusu korablya do shostoyi palubi po vaterliniyu v kormi rozpochato montazh verhnogo yarusu blokiv do polotnoyi palubi VMF SRSR oplativ budivelni roboti do grudnya 1991 roku Stanom na kinec roku tehnichna gotovnist korpusu Ulyanovska syagala 70 zagalna gotovnist korablya stanovila blizko 18 Chornomorskim zavodom bulo pererobleno 29000 ton korpusnoyi stali z nih 25000 ton buli vzhe zibrani na stapeli Na korabel bula zavantazhena chastina mehanizmiv Odnak nadali ni Golovne upravlinnya koreblebuduvannya VMF RF Rosiyi ni vishe vijskovo politichne kerivnictvo RF v osobi ministra oboroni Yevgena Shaposhnikova i prezidenta Borisa Yelcina zacikavlenosti v dobudovi korablya ne proyavili Ukrayini korabel takogo klasu takozh potriben ne buv 1 listopada 1991 roku Ulyanovsk viklyuchenij zi spiskiv korabliv VMF SRSR 4 lyutogo 1992 roku pershij vice prem yer ministr Ukrayini Kostyantin Masik pidpisav rozporyadzhennya pro utilizaciyu korablya a 5 lyutogo buv pidpisanij nakaz po zavodu pro zupinennya budivnictva zamovlennya 107 Do 29 zhovtnya rozdilanij na metal na stapeli PrimitkiTAKR tyazhelye avianesushie krejsery Oficialnyj status sovetskih avianoscev na sajti Valeriya Babicha Nashi avianoscy ros Arhiv originalu za 27 serpnya 2013 Procitovano 2 kvitnya 2013 Babich V V Gorod Svyatogo Nikolaya i ego avianoscy 7 Nikolaev Atoll 2013 805 s ISBN 966 2504 37 0 Proyekt 11437 tyazhelyj avianesushij krejser Ulyanovsk ros Voennoe obozrenie 24 05 2011 Procitovano 19 grudnya 2013 Avianosec Ulyanovsk kakim by on byl ros Voennoe obozrenie 26 05 2012 Procitovano 19 grudnya 2013 LiteraturaBabich V V Gorod Svyatogo Nikolaya i ego avianoscy 7 Nikolaev Atoll 2013 805 s ISBN 966 2504 37 0 Babich V V Nashi avianoscy na stapelyah i v dalnih pohodah Nikolaev Atoll 2003 544 s s ISBN 966 7726 69 X Balakin S A Zablockij V P Sovetskie avianoscy Avianesushie krejsera admirala Gorshkova M EKSMO 2007 S 240 ISBN 978 5 699 20954 5 Shunkov V N Avianesushie korabli i morskaya aviaciya M Popurri 2003 576 s ISBN 985 438 979 0