Завишень (Завишня) — село в Україні, у Червоноградському районі Львівської області, з населенням у 1210 осіб. Перша згадка про село сягає 1531 року.
село Завишень | |
---|---|
Країна | |
Область | Львівська область |
Район | Червоноградський район |
Громада | Сокальська міська |
Код КАТОТТГ | UA46120110160095841 |
Основні дані | |
Засноване | 1531 |
Перша згадка | 1531 (493 роки) |
Населення | 1210 |
Площа | 2,59 км² |
Густота населення | 467,18 осіб/км² |
Поштовий індекс | 80043 |
Телефонний код | +380 3257 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 50°26′43″ пн. ш. 24°15′40″ сх. д. / 50.44528° пн. ш. 24.26111° сх. д.Координати: 50°26′43″ пн. ш. 24°15′40″ сх. д. / 50.44528° пн. ш. 24.26111° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 191 м |
Місцева влада | |
Адреса ради | 80040, Львівська обл., Червоноградський р-н, смт. Жвирка, вул. Мазепи,41 |
Староста | Тимошенко Наталія Анатоліївна |
Карта | |
![]() Завишень | |
![]() Завишень | |
Мапа | |
|
Походження назви
Існує дві версії походження назви села Завишень:
- Перша говорить, що назва походить від невеликої річки Вишнівка, лівої притоки р. Західний Буг, що протікає на території поселення;
- Друга — що в часи Київської та Галицької Русі село знаходилось за густими вишневими садами, «за вишнями», і їх доглядав спеціально для цього призначений садівник.
У письмових джерелах до середини XX ст. згадується як назва Завишень, так і Завишня. У 1951 р., після повернення Сокальського Закерзоння до УРСР, село перейменоване на Вишнівку. 1990 року селу повернено його давню історичну назву — Завишень.
Географія
Село Завишень знаходиться на півночі Львівської області, у центральній частині Сокальського району, між селищем Жвирка на півночі, селами Поторицею на сході та Добрячином на півдні. Село розташоване на південний захід від районного центру — міста Сокаль на відстані 3,5 км. Відстань до найбільшого міста району — Червонограду, яке розташоване на півдні, становить 6,5 км. Відстань до обласного центру — міста Львів — 70 км. Село розташоване на відстані 15 км від кордону з Польщею.
Село розкинулося на прирічковій заплавній рівнині лівобережжя Західного Бугу, у тому місці, де річка Вишнівка впадає в нього.
Завишень розташований на перехресті важливих транспортних шляхів. Ще з давніх-давен вздовж села простягався Татарський або Чорний шлях, яким монголо-татари здійснювали набіги на ці землі. Він простягався від Завишня на схід до Сокаля, і далі на Переспу до Кременця, та на захід — через Белз до Кракова. Попри село, на відстані 500 м, проходять дві гілки транспортного сполучення — автомобільна траса районного значення Сокаль — Червоноград та одноколійна залізнична колія Сапіжанка — Ковель. У селі функціонує залізнична зупинка «Завишень».
Історія
Давні часи
Перша письмова згадка про село Завишень сягає 1531 року. Цю дату вважають роком заснування села. Та саме поселення набагато давніше за першу письмову згадку про нього. Село детально описане в королівській люстрації 1565 р.
Територія села належала до Червеньських земель, на яких у XII ст. утворилось Белзьке князівство. Після падіння Галицько-Волинського князівства, територією владарювали польські та литовські князі, а самі землі зазнали спустошливих набігів татар. Не меншої шкоди завдавали часті польсько-козацькі та шведсько-польські війни, гайдамацькі та польські повстання, моровиці та пожари, що не оминали навколишні села Белза та Сокаля. Вже у ті часи завишенці демонстрували свою хоробрість у боротьбі з татарськими кочівниками, а у роки національно-визвольної війни були серед повстанців які виганяли польську шляхту з міста Сокаля.
У 1772 р. згідно з першим поділом Речі Посполитої, територія Завишня відійшла до Австрії, та адміністративно належало до новоутвореного Сокальського староства. Згідно з переписом 1830 р. в селі було 57 дворів з 645 жителями, у 1848 р. — 100 дворів, у 1899 р. — 164. Перед Першою світовою війною населення села становило 1200 жителів.
У 1882 році в селі збудовано муровану церкву, коштами графині Потоцької, аристократки староукраїнського боярського роду.
Нові часи
28 липня 1914 р. почалась Перша світова війна. Сокальщина розташовувалась на границі Російської і Австро-Угорської імперій, і першою попала в зону бойових дій. Була оголошена мобілізація чоловіків віком до 42 р. Жандарми, за польськими доносами, арештовувала запідозрюваних у москвофільстві. У Завишні був арештований отець Григорій Грицик. Російські імперські війська доволі легко просунулись вглиб території та захопили Сокальщину. Однак їх влада була встановлена лише на рік. Вже у липні 1915 р. почався контрнаступ австрійсько-німецьких військ, які встановили лінію фронту по р. Зх. Буг. В Завишні дислокувалось скупчення австрійських військ, яке обстрілювалось російською артилерією з с.Поториця. Завишень був спалений дощенту. Вціліло лише три хати. Люди під час обстрілів жили в землянках у навколишніх полях в урочищі Помірки. Після відступу фронту на схід вони повернулись до своїх спалених домівок.
У серпні-вересні 1914 р. Головна Українська Рада (ГУР) сформувала Легіон Українських Січових Стрільців, задля вишколу майбутніх борців за волю України. Із Завишня добровольцем в лави УСС зголосився Лах Іван Теодорович.
1 листопада 1918 р. українці скориставшись падінням Австро-Угорської імперії, збройним шляхом захопили владу у Східній Галичині та проголосили Західно-Українську Народну Республіку (ЗУНР). Передову роль у збройних сутичках відіграли бійці Легіону УСС. Український прапор був піднятий у Сокалі, та встановлена українська адміністрація. Почалась українсько-польська війна, у якій взяли участь 35 завишенців-стрільців і старшин Української Галицької Армії. Серед них: три сини Прокопа Лаха, командири сотень — Павло, Василь, Іван (Лах Іван, син Теодора воював у складі Легіону УСС під Львовом). Вони воювали у складі 5-ї Сокальської бригади УГА на відтинку українсько-польського фронту Белз—Угринів—Іваничі, на Тернопільщині коло с.Копичинці, були учасниками Чортківської офензиви. Після відступу у липні 1919 р. УГА за Збруч, завишенці брали участь 30 серпня 1919 р. у визволенні столиці України Києва від більшовиків, боролися в чотирикутнику смерті на Вінниччині.
Лежить другий ліворуч: Василяшко Василь. Сидять зліва на право: Прихідько Михайло, Гуменчук Павло, Космина Василь, Дубський Григорій, Гораль Михайло, Сидор Іван, Приступа Василь, Литвин Михайло. Стоїть перший праворуч — Гудко Іван. Стоїть у другому ряду друга ліворуч — Гудим Марія.
У Завишні була «Рідна Школа», що її провадив професор Козира. В 1915—1939 рр. у селі діяли товариства: Читальня «Просвіти», гурток «Рідної Школи», що його очолював свідомий селянин Іван Гозда, аматорський гурток, хор і доволі великий відділ Союзу Українок. Цей відділ мав свою бібліотеку з досить великою кількістю книжок; довгі роки бібліотекою завідувала Марія Лоза. Діяльністю Союзу Українок керувала дружина місцевого пароха, добродійка Симко та національно свідома селянка, Химка Ярміл-Канюка. Вплив праці того відділу Союзу Українок на підвищення рівня освіти і господарювання жіноцтва с. Завишні був великий. Аматорський гурток часто ставив різні драматичні твори; хор крім співання в церкві, також влаштовував концерти і виступав на пописах хорових ансамблів у Сокалі з нагоди всіляких свят, як Рідної Школи, Здвигу Молоді, Свята Селянки і т.ін. Жителі Завишні залюбки й масово читали свою пресу, як «Діло», «Новий час», «Неділя», «Народна Справа» і деякі молодіжні видання. Читачами були десятки господарів, жіноцтво і молодь. Про те постійно дбав і з великою посвятою пропагував українське друковане слово бл.п. Андрій Гнатюк. Він прекрасно розумів значення преси й самоосвіти для народу.
Доказом розуміння ролі освіти серед жителів Завишні є те, що у вищих школах вчилося багато завишнянців, як Степан Симко, Роман Козира, Василь Баврук, Василь Кіх, Іван Федик. Петро Гнатюк закінчив університетське навчання і тривалий час працював учителем у Тернопільщині. Крім того, із Завишні вийшли чотири священики Української Католицької Церкви, але, на жаль, їхніх прізвищ невідомо. У Завишні була дуже здібна вчителька дитячих садочків, Катруся Гнатюк; вона часто підготовляла дітей до гарних виступів і вела дитячі садочки теж у довколишніх селах.
Успішно розвивалися в Завишні кооперативи й молочарня та молодечі організації. Українські націоналісти були тут добре організовані та плекали серед молодшого покоління ідею національно-духовного відродження, фізичну витривалість та усвідомлення готовності до майбутньої боротьби за українську державність. Нічого дивного, що за польської міжвоєнної державності багато мешканців Завишні зазнали репресій та арештовані. Андрія Гнатюка завжди арештовували під час передвиборчої кампанії за поширення рідної літератури. Івана Коляду арештовували декілька разів, сильно побивали і від тих побоїв цей член ОУН врешті помер. Василя Кусмину, театрального діяча й актора в головних ролях, польська поліція під час ув'язнення побила так, що він став калікою. Зазнали ув'язнення Михайло Гораль — здібний диригент хору, Гриць Дубський, що десь пропав за советської окупації, та громадський діяч Гриць Баврук. Ярослав Жовток був арештований тричі, в'язнені були також Василь Кузька і д-р Лах, що їх згодом убили поляки. За патріотичну проповідь арештовано о. Орського, о. Михайла Симка, пароха Завишні, ув'язнено за його патріотичну діяльність. Син о. Симка, Степан, був виховником молоді; зник безвісти, ув'язнені були члени ОУН — Василь Лагода і Василь Кіх, а старшина УГА Демко Ярміл пропав без сліду після арешту. До цих імен треба ще додати згадку про Андрія Гнатюка і Луця Лозу, які довго страждали в польських таборах інтернованих вояків армій УНР та УГА.
У відділах УПА боролися проти московсько-більшовицьких загарбників і загинули наступні завишнянці: брати Гриць і Василь Лоза, які розірвали себе гранатою в безвихідній ситуації; брати Володимир і Степан Капшо; о.д-р Лах, замордований під час відправи Служби Божої; Микола Лах, Гриць Баран, Микола Царик, брати Василь і Степан Дячишии, Петро Гудко, Гриць Деркач, Степан Гнатюк, Василь Кузьма, Василь Баврук, адміністратор в УПА; Микола Прихітко, Іван Стрілець, Павло Гнатюк, Павло Федун, Василь Василяшко, брати Іван і Василь Приступа, брати Іван і Василь Блащук, Василь Орський, Степан Кіх, Павло Гулявський. У боях з польською партизанкою загинули брати Іван і Василь Олекса. Під час переселення загинули з рук польських комуністичних окупантів Параня Кузьма, Юлія Горощук і Катруся Плаза. Під советоросійською окупацією с. Завишня дещо змінилося. Його населення збільшилося, за селом розбудували нову вулицю, якій дали назву вул. І.Франка. Дорогу вибетонували.
Новітні часи
Після перемоги демократичних сил на Львівщині у 1990 році громада села відновила і відкрила церкву. Частину коштів на ремонт церкви виділив колгосп «Нове життя». Основні роботи по відновленню церкви здійснив житель Завишня Василь Мигаль зі своїми синами. Образи для церкви намалював завишенець, заслужений художник України Михайло Михайлович Гораль.
4 лютого 1990 року на установчих зборах було створено осередок Руху в с. Завишень. Першим головою осередку став Богдан Нечай. У тому ж місці при осередку Руху створено молодіжну організацію СНУМ, яка складається з 9 чоловік. Головою осередку СНУМу обрано Богдана Сенюка. 18 лютого 1990 року в центрі села піднятий національний синьо-жовтий прапор. Чимало зусиль доклали члени осередку РУХу, ТУМу, жителі для відновлення історичних пам'яток та упорядкування села. Так 10 березня 1990 р. ними було встановлено пам'ятну плиту біля школи на місці будівництва пам'ятника Т. Г. Шевченку. А 19 травня 1991 р. відбулося відкриття пам'ятника. 17 квітня 1990 р. на другий день Великодня, при великому зборі народу в сквері у центрі села освячено відновлену Пам'ятку Свободи — хрест до дня знищення панщини. Чимало завишенців віддали своє життя боротьбі за волю України. 24 листопада 1991 р. на Стрілецькій Могилі відкрито меморіальну плиту з іменами загиблих Стрільців УГА, воїнів УПА, ОУН. Багато зроблено за-короткий час існування Української держави для відродження села. Але життя не стоїть на місці…
Відомі люди
- Василь Василяшко (псевдо Перемога; 1918—1946) — український військовий діяч, сотник Української повстанської армії, командир сотні «Галайда-1», куреня «Галайда» і 12-го (Сокальського) Тактичного відтинку «Климів». Лицар Бронзового Хреста Бойової Заслуги (04.1945), Срібного Хреста Бойової Заслуги 1-го кл. (10.1945), Золотого Хреста Бойової Заслуги 1-го кл. (02.1946).
- Богдан Нечай — краєзнавець та дослідник Сокальщини, громадський та політичний діяч, колишній голова Жвирківської селищної ради. Редактор та автор книг із досліджень історії та національно-визвольної боротьби на Сокальщині: "Сокальщина. Книга пам’яті України. 1914-1990" (видана у 2010 р.) та "На зламі ХХ століття" (видана посмертно у 2020 р.) . Автор історико-краєзнавчого нарису про село Завишень (2006 р.) та місцеву церкву Різдва Пресвятої Богородиці – «Церква над тихим Бугом» (2002 р.).
- Олег Гораль (1943—2009) — органіст, член Спілки художників України.
- Надія Гораль-Понамаренко (1956—2023) — заслужена артистка України, солістка Заслуженого академічного Закарпатського народного хору. У її репертуарі українські народні пісні та балади .
- Іван Гораль — співак, лауреат всеукраїнських конкурсів, соліст гурту «Дзвін».
- Олег Галатюк (1986—2015) — молодший сержант Збройних сил України, учасник російсько-української війни. Нагороджений орденом «За мужність» III ступеня (посмертно).
Примітки
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 21 листопада 2018. Процитовано 21 листопада 2018.
- . Архів оригіналу за 5 березня 2016. Процитовано 5 серпня 2014.
- Сокальщина. Книга пам'яті України. 1914-1990.
- Над книгою «На зламі ХХ століття» Богдан Нечай працював майже десять років. Газета "Голос з-над Бугу".
- . Архів оригіналу за 7 жовтня 2014. Процитовано 5 серпня 2014.
- . Архів оригіналу за 19 травня 2014. Процитовано 5 серпня 2014.
- Гораль-Пономаренко Надія Михайлівна. Енциклопедія сучасної України.
- В Ужгороді померла заслужена артистка України Надія Гораль–Пономаренко. Закарпатпост.
Посилання
- Нечай Б. Завишень. Історико-краєзнавчий нарис / Б. Нечай // — Сокаль, Сокальська районна друкарня, 2006 р.
- [[https://web.archive.org/web/20160921015133/http://www.library.sokal.lviv.ua/pokazhchyk-nechaj_iz_zabutta.html Архівовано 21 вересня 2016 у Wayback Machine.] Про бойову славу с. Завишень]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Zavishen Zavishnya selo v Ukrayini u Chervonogradskomu rajoni Lvivskoyi oblasti z naselennyam u 1210 osib Persha zgadka pro selo syagaye 1531 roku selo ZavishenKrayina UkrayinaOblast Lvivska oblastRajon Chervonogradskij rajonGromada Sokalska miskaKod KATOTTG UA46120110160095841Osnovni daniZasnovane 1531Persha zgadka 1531 493 roki Naselennya 1210Plosha 2 59 km Gustota naselennya 467 18 osib km Poshtovij indeks 80043Telefonnij kod 380 3257Geografichni daniGeografichni koordinati 50 26 43 pn sh 24 15 40 sh d 50 44528 pn sh 24 26111 sh d 50 44528 24 26111 Koordinati 50 26 43 pn sh 24 15 40 sh d 50 44528 pn sh 24 26111 sh d 50 44528 24 26111Serednya visota nad rivnem morya 191 mMisceva vladaAdresa radi 80040 Lvivska obl Chervonogradskij r n smt Zhvirka vul Mazepi 41Starosta Timoshenko Nataliya AnatoliyivnaKartaZavishenZavishenMapa Zavishen u VikishovishiPohodzhennya nazviIsnuye dvi versiyi pohodzhennya nazvi sela Zavishen Persha govorit sho nazva pohodit vid nevelikoyi richki Vishnivka livoyi pritoki r Zahidnij Bug sho protikaye na teritoriyi poselennya Druga sho v chasi Kiyivskoyi ta Galickoyi Rusi selo znahodilos za gustimi vishnevimi sadami za vishnyami i yih doglyadav specialno dlya cogo priznachenij sadivnik U pismovih dzherelah do seredini XX st zgaduyetsya yak nazva Zavishen tak i Zavishnya U 1951 r pislya povernennya Sokalskogo Zakerzonnya do URSR selo perejmenovane na Vishnivku 1990 roku selu poverneno jogo davnyu istorichnu nazvu Zavishen GeografiyaSelo Zavishen znahoditsya na pivnochi Lvivskoyi oblasti u centralnij chastini Sokalskogo rajonu mizh selishem Zhvirka na pivnochi selami Potoriceyu na shodi ta Dobryachinom na pivdni Selo roztashovane na pivdennij zahid vid rajonnogo centru mista Sokal na vidstani 3 5 km Vidstan do najbilshogo mista rajonu Chervonogradu yake roztashovane na pivdni stanovit 6 5 km Vidstan do oblasnogo centru mista Lviv 70 km Selo roztashovane na vidstani 15 km vid kordonu z Polsheyu Selo rozkinulosya na pririchkovij zaplavnij rivnini livoberezhzhya Zahidnogo Bugu u tomu misci de richka Vishnivka vpadaye v nogo Zavishen roztashovanij na perehresti vazhlivih transportnih shlyahiv She z davnih daven vzdovzh sela prostyagavsya Tatarskij abo Chornij shlyah yakim mongolo tatari zdijsnyuvali nabigi na ci zemli Vin prostyagavsya vid Zavishnya na shid do Sokalya i dali na Perespu do Kremencya ta na zahid cherez Belz do Krakova Popri selo na vidstani 500 m prohodyat dvi gilki transportnogo spoluchennya avtomobilna trasa rajonnogo znachennya Sokal Chervonograd ta odnokolijna zaliznichna koliya Sapizhanka Kovel U seli funkcionuye zaliznichna zupinka Zavishen IstoriyaDavni chasi Persha pismova zgadka pro selo Zavishen syagaye 1531 roku Cyu datu vvazhayut rokom zasnuvannya sela Ta same poselennya nabagato davnishe za pershu pismovu zgadku pro nogo Selo detalno opisane v korolivskij lyustraciyi 1565 r Teritoriya sela nalezhala do Chervenskih zemel na yakih u XII st utvorilos Belzke knyazivstvo Pislya padinnya Galicko Volinskogo knyazivstva teritoriyeyu vladaryuvali polski ta litovski knyazi a sami zemli zaznali spustoshlivih nabigiv tatar Ne menshoyi shkodi zavdavali chasti polsko kozacki ta shvedsko polski vijni gajdamacki ta polski povstannya morovici ta pozhari sho ne ominali navkolishni sela Belza ta Sokalya Vzhe u ti chasi zavishenci demonstruvali svoyu horobrist u borotbi z tatarskimi kochivnikami a u roki nacionalno vizvolnoyi vijni buli sered povstanciv yaki viganyali polsku shlyahtu z mista Sokalya U 1772 r zgidno z pershim podilom Rechi Pospolitoyi teritoriya Zavishnya vidijshla do Avstriyi ta administrativno nalezhalo do novoutvorenogo Sokalskogo starostva Zgidno z perepisom 1830 r v seli bulo 57 dvoriv z 645 zhitelyami u 1848 r 100 dvoriv u 1899 r 164 Pered Pershoyu svitovoyu vijnoyu naselennya sela stanovilo 1200 zhiteliv U 1882 roci v seli zbudovano murovanu cerkvu koshtami grafini Potockoyi aristokratki staroukrayinskogo boyarskogo rodu Novi chasi 28 lipnya 1914 r pochalas Persha svitova vijna Sokalshina roztashovuvalas na granici Rosijskoyi i Avstro Ugorskoyi imperij i pershoyu popala v zonu bojovih dij Bula ogoloshena mobilizaciya cholovikiv vikom do 42 r Zhandarmi za polskimi donosami areshtovuvala zapidozryuvanih u moskvofilstvi U Zavishni buv areshtovanij otec Grigorij Gricik Rosijski imperski vijska dovoli legko prosunulis vglib teritoriyi ta zahopili Sokalshinu Odnak yih vlada bula vstanovlena lishe na rik Vzhe u lipni 1915 r pochavsya kontrnastup avstrijsko nimeckih vijsk yaki vstanovili liniyu frontu po r Zh Bug V Zavishni dislokuvalos skupchennya avstrijskih vijsk yake obstrilyuvalos rosijskoyu artileriyeyu z s Potoricya Zavishen buv spalenij doshentu Vcililo lishe tri hati Lyudi pid chas obstriliv zhili v zemlyankah u navkolishnih polyah v urochishi Pomirki Pislya vidstupu frontu na shid voni povernulis do svoyih spalenih domivok U serpni veresni 1914 r Golovna Ukrayinska Rada GUR sformuvala Legion Ukrayinskih Sichovih Strilciv zadlya vishkolu majbutnih borciv za volyu Ukrayini Iz Zavishnya dobrovolcem v lavi USS zgolosivsya Lah Ivan Teodorovich 1 listopada 1918 r ukrayinci skoristavshis padinnyam Avstro Ugorskoyi imperiyi zbrojnim shlyahom zahopili vladu u Shidnij Galichini ta progolosili Zahidno Ukrayinsku Narodnu Respubliku ZUNR Peredovu rol u zbrojnih sutichkah vidigrali bijci Legionu USS Ukrayinskij prapor buv pidnyatij u Sokali ta vstanovlena ukrayinska administraciya Pochalas ukrayinsko polska vijna u yakij vzyali uchast 35 zavishenciv strilciv i starshin Ukrayinskoyi Galickoyi Armiyi Sered nih tri sini Prokopa Laha komandiri soten Pavlo Vasil Ivan Lah Ivan sin Teodora voyuvav u skladi Legionu USS pid Lvovom Voni voyuvali u skladi 5 yi Sokalskoyi brigadi UGA na vidtinku ukrayinsko polskogo frontu Belz Ugriniv Ivanichi na Ternopilshini kolo s Kopichinci buli uchasnikami Chortkivskoyi ofenzivi Pislya vidstupu u lipni 1919 r UGA za Zbruch zavishenci brali uchast 30 serpnya 1919 r u vizvolenni stolici Ukrayini Kiyeva vid bilshovikiv borolisya v chotirikutniku smerti na Vinnichchini Svyato molodi v s Zavishen 1936 r Lezhit drugij livoruch Vasilyashko Vasil Sidyat zliva na pravo Prihidko Mihajlo Gumenchuk Pavlo Kosmina Vasil Dubskij Grigorij Goral Mihajlo Sidor Ivan Pristupa Vasil Litvin Mihajlo Stoyit pershij pravoruch Gudko Ivan Stoyit u drugomu ryadu druga livoruch Gudim Mariya U Zavishni bula Ridna Shkola sho yiyi provadiv profesor Kozira V 1915 1939 rr u seli diyali tovaristva Chitalnya Prosviti gurtok Ridnoyi Shkoli sho jogo ocholyuvav svidomij selyanin Ivan Gozda amatorskij gurtok hor i dovoli velikij viddil Soyuzu Ukrayinok Cej viddil mav svoyu biblioteku z dosit velikoyu kilkistyu knizhok dovgi roki bibliotekoyu zaviduvala Mariya Loza Diyalnistyu Soyuzu Ukrayinok keruvala druzhina miscevogo paroha dobrodijka Simko ta nacionalno svidoma selyanka Himka Yarmil Kanyuka Vpliv praci togo viddilu Soyuzu Ukrayinok na pidvishennya rivnya osviti i gospodaryuvannya zhinoctva s Zavishni buv velikij Amatorskij gurtok chasto staviv rizni dramatichni tvori hor krim spivannya v cerkvi takozh vlashtovuvav koncerti i vistupav na popisah horovih ansambliv u Sokali z nagodi vsilyakih svyat yak Ridnoyi Shkoli Zdvigu Molodi Svyata Selyanki i t in Zhiteli Zavishni zalyubki j masovo chitali svoyu presu yak Dilo Novij chas Nedilya Narodna Sprava i deyaki molodizhni vidannya Chitachami buli desyatki gospodariv zhinoctvo i molod Pro te postijno dbav i z velikoyu posvyatoyu propaguvav ukrayinske drukovane slovo bl p Andrij Gnatyuk Vin prekrasno rozumiv znachennya presi j samoosviti dlya narodu Dokazom rozuminnya roli osviti sered zhiteliv Zavishni ye te sho u vishih shkolah vchilosya bagato zavishnyanciv yak Stepan Simko Roman Kozira Vasil Bavruk Vasil Kih Ivan Fedik Petro Gnatyuk zakinchiv universitetske navchannya i trivalij chas pracyuvav uchitelem u Ternopilshini Krim togo iz Zavishni vijshli chotiri svyasheniki Ukrayinskoyi Katolickoyi Cerkvi ale na zhal yihnih prizvish nevidomo U Zavishni bula duzhe zdibna vchitelka dityachih sadochkiv Katrusya Gnatyuk vona chasto pidgotovlyala ditej do garnih vistupiv i vela dityachi sadochki tezh u dovkolishnih selah Uspishno rozvivalisya v Zavishni kooperativi j molocharnya ta molodechi organizaciyi Ukrayinski nacionalisti buli tut dobre organizovani ta plekali sered molodshogo pokolinnya ideyu nacionalno duhovnogo vidrodzhennya fizichnu vitrivalist ta usvidomlennya gotovnosti do majbutnoyi borotbi za ukrayinsku derzhavnist Nichogo divnogo sho za polskoyi mizhvoyennoyi derzhavnosti bagato meshkanciv Zavishni zaznali represij ta areshtovani Andriya Gnatyuka zavzhdi areshtovuvali pid chas peredviborchoyi kampaniyi za poshirennya ridnoyi literaturi Ivana Kolyadu areshtovuvali dekilka raziv silno pobivali i vid tih poboyiv cej chlen OUN vreshti pomer Vasilya Kusminu teatralnogo diyacha j aktora v golovnih rolyah polska policiya pid chas uv yaznennya pobila tak sho vin stav kalikoyu Zaznali uv yaznennya Mihajlo Goral zdibnij dirigent horu Gric Dubskij sho des propav za sovetskoyi okupaciyi ta gromadskij diyach Gric Bavruk Yaroslav Zhovtok buv areshtovanij trichi v yazneni buli takozh Vasil Kuzka i d r Lah sho yih zgodom ubili polyaki Za patriotichnu propovid areshtovano o Orskogo o Mihajla Simka paroha Zavishni uv yazneno za jogo patriotichnu diyalnist Sin o Simka Stepan buv vihovnikom molodi znik bezvisti uv yazneni buli chleni OUN Vasil Lagoda i Vasil Kih a starshina UGA Demko Yarmil propav bez slidu pislya areshtu Do cih imen treba she dodati zgadku pro Andriya Gnatyuka i Lucya Lozu yaki dovgo strazhdali v polskih taborah internovanih voyakiv armij UNR ta UGA U viddilah UPA borolisya proti moskovsko bilshovickih zagarbnikiv i zaginuli nastupni zavishnyanci brati Gric i Vasil Loza yaki rozirvali sebe granatoyu v bezvihidnij situaciyi brati Volodimir i Stepan Kapsho o d r Lah zamordovanij pid chas vidpravi Sluzhbi Bozhoyi Mikola Lah Gric Baran Mikola Carik brati Vasil i Stepan Dyachishii Petro Gudko Gric Derkach Stepan Gnatyuk Vasil Kuzma Vasil Bavruk administrator v UPA Mikola Prihitko Ivan Strilec Pavlo Gnatyuk Pavlo Fedun Vasil Vasilyashko brati Ivan i Vasil Pristupa brati Ivan i Vasil Blashuk Vasil Orskij Stepan Kih Pavlo Gulyavskij U boyah z polskoyu partizankoyu zaginuli brati Ivan i Vasil Oleksa Pid chas pereselennya zaginuli z ruk polskih komunistichnih okupantiv Paranya Kuzma Yuliya Goroshuk i Katrusya Plaza Pid sovetorosijskoyu okupaciyeyu s Zavishnya desho zminilosya Jogo naselennya zbilshilosya za selom rozbuduvali novu vulicyu yakij dali nazvu vul I Franka Dorogu vibetonuvali Novitni chasi Pislya peremogi demokratichnih sil na Lvivshini u 1990 roci gromada sela vidnovila i vidkrila cerkvu Chastinu koshtiv na remont cerkvi vidiliv kolgosp Nove zhittya Osnovni roboti po vidnovlennyu cerkvi zdijsniv zhitel Zavishnya Vasil Migal zi svoyimi sinami Obrazi dlya cerkvi namalyuvav zavishenec zasluzhenij hudozhnik Ukrayini Mihajlo Mihajlovich Goral 4 lyutogo 1990 roku na ustanovchih zborah bulo stvoreno oseredok Ruhu v s Zavishen Pershim golovoyu oseredku stav Bogdan Nechaj U tomu zh misci pri oseredku Ruhu stvoreno molodizhnu organizaciyu SNUM yaka skladayetsya z 9 cholovik Golovoyu oseredku SNUMu obrano Bogdana Senyuka 18 lyutogo 1990 roku v centri sela pidnyatij nacionalnij sino zhovtij prapor Chimalo zusil doklali chleni oseredku RUHu TUMu zhiteli dlya vidnovlennya istorichnih pam yatok ta uporyadkuvannya sela Tak 10 bereznya 1990 r nimi bulo vstanovleno pam yatnu plitu bilya shkoli na misci budivnictva pam yatnika T G Shevchenku A 19 travnya 1991 r vidbulosya vidkrittya pam yatnika 17 kvitnya 1990 r na drugij den Velikodnya pri velikomu zbori narodu v skveri u centri sela osvyacheno vidnovlenu Pam yatku Svobodi hrest do dnya znishennya panshini Chimalo zavishenciv viddali svoye zhittya borotbi za volyu Ukrayini 24 listopada 1991 r na Strileckij Mogili vidkrito memorialnu plitu z imenami zagiblih Strilciv UGA voyiniv UPA OUN Bagato zrobleno za korotkij chas isnuvannya Ukrayinskoyi derzhavi dlya vidrodzhennya sela Ale zhittya ne stoyit na misci Vidomi lyudiVasil Vasilyashko psevdo Peremoga 1918 1946 ukrayinskij vijskovij diyach sotnik Ukrayinskoyi povstanskoyi armiyi komandir sotni Galajda 1 kurenya Galajda i 12 go Sokalskogo Taktichnogo vidtinku Klimiv Licar Bronzovogo Hresta Bojovoyi Zaslugi 04 1945 Sribnogo Hresta Bojovoyi Zaslugi 1 go kl 10 1945 Zolotogo Hresta Bojovoyi Zaslugi 1 go kl 02 1946 Bogdan Nechaj krayeznavec ta doslidnik Sokalshini gromadskij ta politichnij diyach kolishnij golova Zhvirkivskoyi selishnoyi radi Redaktor ta avtor knig iz doslidzhen istoriyi ta nacionalno vizvolnoyi borotbi na Sokalshini Sokalshina Kniga pam yati Ukrayini 1914 1990 vidana u 2010 r ta Na zlami HH stolittya vidana posmertno u 2020 r Avtor istoriko krayeznavchogo narisu pro selo Zavishen 2006 r ta miscevu cerkvu Rizdva Presvyatoyi Bogorodici Cerkva nad tihim Bugom 2002 r Oleg Goral 1943 2009 organist chlen Spilki hudozhnikiv Ukrayini Nadiya Goral Ponamarenko 1956 2023 zasluzhena artistka Ukrayini solistka Zasluzhenogo akademichnogo Zakarpatskogo narodnogo horu U yiyi repertuari ukrayinski narodni pisni ta baladi Ivan Goral spivak laureat vseukrayinskih konkursiv solist gurtu Dzvin Oleg Galatyuk 1986 2015 molodshij serzhant Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Nagorodzhenij ordenom Za muzhnist III stupenya posmertno Primitki PDF Arhiv originalu PDF za 21 listopada 2018 Procitovano 21 listopada 2018 Arhiv originalu za 5 bereznya 2016 Procitovano 5 serpnya 2014 Sokalshina Kniga pam yati Ukrayini 1914 1990 Nad knigoyu Na zlami HH stolittya Bogdan Nechaj pracyuvav majzhe desyat rokiv Gazeta Golos z nad Bugu Arhiv originalu za 7 zhovtnya 2014 Procitovano 5 serpnya 2014 Arhiv originalu za 19 travnya 2014 Procitovano 5 serpnya 2014 Goral Ponomarenko Nadiya Mihajlivna Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini V Uzhgorodi pomerla zasluzhena artistka Ukrayini Nadiya Goral Ponomarenko Zakarpatpost PosilannyaNechaj B Zavishen Istoriko krayeznavchij naris B Nechaj Sokal Sokalska rajonna drukarnya 2006 r https web archive org web 20160921015133 http www library sokal lviv ua pokazhchyk nechaj iz zabutta html Arhivovano21 veresnya 2016 u Wayback Machine Pro bojovu slavu s Zavishen