Аполло́н Макси́мович Білоу́с (* 27 січня 1929, Кам'янець-Подільський — † 4 січня 1999, Харків) — український кріобіолог. Доктор медичних наук (1969). Професор (1970). Член-кореспондент Національної академії наук України (обрано 15 січня 1988 року).
Аполлон Максимович Білоус | |
---|---|
![]() | |
Народився | 27 січня 1929 Кам'янець-Подільськ, Українська СРР, СРСР |
Помер | 4 січня 1999 (69 років) Харків, Україна |
Країна | ![]() ![]() |
Національність | українець |
Діяльність | лікар, науковець, викладач університету |
Alma mater | Кам'янець-Подільське медичне училище (1949) Київський медичний інститут (1955) |
Галузь | Кріобіологія, Регенеративна медицина, клітинна мембрана і біохімія |
Заклад | Інститут проблем кріобіології і кріомедицини НАН України Державна установа "Інститут патології хребта та суглобів імені професора М.І. Ситенка Національної академії медичних наук України" |
Вчене звання | Професор |
Науковий ступінь | Доктор медичних наук |
Відомі учні | Малахов Володимир Олександрович |
Відомий завдяки: | кріобіохімія мембранних структур клітин, оптимізація регенерації переломів |
Нагороди |
Біографія
Кам'янець-Подільський (1929–1949)
Аполлон Максимович Білоус народився 27 січня 1929 року в Кам'янці-Подільському. Сім'я мешкала на Польських фільварках (вулиця Зіньковецька). Батько працював бухгалтером в системі обласного відділу шовківництва, мати була домогосподаркою. Аполлон вступив до третьої школи, що розміщувалася тоді в Круглому провулку. Навчався на відмінно, вчився грати на піаніно та акордеоні, співав у шкільному хорі. Мріяв після закінчення школи опановувати естрадне мистецтво.
1939 року, коли Миколі було 10 років, заарештували батька. Незабаром Вінницька «трійка» засудила його до страти як «ворога народу»
Закінчивши після війни семирічку, Аполлон за наполяганням матері став учитися на медика — вступив до Кам'янець-Подільського медичного училища. Тут викладали , Микола Комісаров — відомі військові хірурги, які після демобілізації залишилися в Кам'янці-Подільському (у 1950-х роках обидва стали заслуженими лікарями УРСР). Їхні лекції, а особливо практичні заняття проходили на високому рівні, захоплювали багатьох студентів, що мріяли стати хірургами, зокрема Аполлона Білоуса. Він вчився на відмінно, брав активну участь у художній самодіяльності.
1949 року 20-річний Аполлон закінчив із відзнакою Кам'янець-Подільське медичне училище. Він потрапив до 5 відсотків відмінників, які могли вступати до медичного інституту без іспитів.
Київ (1949–1955)
1949 року Аполлон Білоус вступив до Київського медичного інституту, де тоді працювали відомі вчені Левко Медведь, Іван Алексєєнко, Микола Стражеско, Олексій Кримов, Олександр Лур'є, Михайло Спіров, Іван Іщенко, Юрій Сапожников, Яків Фрумкін.
В інституті Аполлон Білоус найбільше цікавився хірургією, оскільки з перших курсів готував себе саме до цієї праці. Він дуже серйозно вивчав анатомію та , читав багато наукових праць, брав участь у студентських наукових гуртках. Білоус також редагував стінну газету, малював.
На шостому курсі Аполлон повністю присвятив себе праці в клініці професора Олексія Федоровського. Там він проводив операції «середньої руки», причому більшість із них самостійно.
1955 року Аполлон Білоус закінчив Київський медичний інститут.
Алчевськ (1955–1956)
Закінчивши інститут, Білоус як молодий фахівець підписав контракт на працю в місті Алчевськ Ворошиловградської (нині Луганської) області, де був великий металургійний завод, хімічний комбінат, шахти. Молодого хірурга направили на роботу в медсанчастину тресту «Алчевськбуд». Одночасно він працював хірургом міської лікарні.
З огляду на високий рівень травматизму серед працівників, 1956 року лікаря Білоуса відрядили в Харків на тримісячні курси удосконалення кваліфікації в Українському науково-дослідному інституті ортопедії та травматології імені Михайла Ситенка (нині Інститут патології хребта та суглобів імені Михайла Ситенка Академії медичних наук України).
Після закінчення курсів директор інституту Микола Новаченко запропонував молодому хірургові вступати до аспірантури. Аполлон Білоус дав згоду.
Харків (1957–1999)
Від 1957 року під керівництвом заступника директора НДІ з науки Олексія Скобліна Аполлон Білоус розробляє новий напрямок у травматології — досліджує регуляторну роль мікроелементів у процесах регенерації кістки. Це був новий, майже сенсаційний напрямок, який давав змогу розкрити багато «темних плям» у механізмі заживлення переломів кісток. 1961 року Аполлон Білоус захистив кандидатську дисертацію на цю тему.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WWk5aU1DOGxSREFsT1RjbFJEQWxRakFsUkRBbFFrWWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRBbFFrVWxSREFsUWpZbFJEQWxRakFsUkRBbFFrUmZKVVF3SlRrekpVUXhKVGd3SlVRd0pVSTRKVVF4SlRnNUpVUXdKVUkxSlVRd0pVSkVKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpGWHlWRU1DVTVNU1ZFTVNVNU5pVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE15VkVNU1U0TVY4bFJEQWxRVEVsUkRBbFFqQWxSREFsUWtRbFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREFsUWtNbFJEQWxRamdsUkRFbE9EQWxSREVsT0RFbFJERWxPRU1sUkRBbFFrRWxSREFsUWpnbFJEQWxRamt1YW5Cbkx6UXdNSEI0TFNWRU1DVTVOeVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNOaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUkY4bFJEQWxPVE1sUkRFbE9EQWxSREFsUWpnbFJERWxPRGtsUkRBbFFqVWxSREFsUWtRbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVmZKVVF3SlRreEpVUXhKVGsySlVRd0pVSkNKVVF3SlVKRkpVUXhKVGd6SlVReEpUZ3hYeVZFTUNWQk1TVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNReVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TUNWRU1TVTRNU1ZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDUVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ09TNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
1962 року молодий учений розпочав роботу ще в одній галузі травматології — над проблемою регуляції швидкості репаративної регенерації кісткової тканини. Білоус, зокрема, досліджував роль нуклеїнових кислот і білків у цих процесах. Його консультантами були доктор біологічних наук, професор І. Тодоров і директор інституту Микола Новаченко. У СРСР було створено наукову школу дослідників, які працювали над проблемами прискорення та оптимізації процесів заживлення переломів і ран при домомозі інформаційних екзогенних біополімерів. 1969 року на цю тему 40-річний Аполлон Білоус захистив докторську дисертацію. Вона здобула широке визнання наукової громадськості Радянського Союзу. Наступного року Аполлону Максимовичу надали звання професора.
Працюючи у Харківському науково-дослідному інституті ортопедії та травматології, Білоус обіймав такі посади: у 1958–1960 роках — клінічний ординатор, у 1960–1962 роках — науковий співробітник клініки НДІ, у 1962–1971 роках — завідувач біохімічної лабораторії, одночасно у 1962–1965 роках — виконувач обов'язків ученого секретаря НДІ.
1971 року Аполлона Білоуса запросили на роботу в створений у Харкові Інститут проблем кріобіології й кріомедицини Академії наук УРСР. Від 1972 року він працював у цьому інституті. Заснував відділ кріобіохімії і понад 25 років очолював його (від 1972 року аж до смерті в січні 1999 року). Від 1999 року завідувачем відділу працює .
Був заступником головного редактора журналу «Криобиология» (з часу його заснування, у 1985–1990 роках) та його наступника — журналу (у 1991–1998 роках).
Наукова діяльність
Наукове дослідження механізмів регенерації тканин і структурно-функціональної перебудови плазматичних мембран і цитоскелету клітин внаслідок дії екстремальних факторів, проблем репаративної регенерації тканин. Один з ініціаторів і організаторів загальної науково-технічної програми з проблем кріобіології. Разом із колективом створив єдину молекулярно-клітинну концепцію кріопошкоджень.
Основні праці
- Скоблин А. П., Белоус А. М. Микроэлементы в костной ткани. — Москва: Медицина, 1968. — 232 с.
- Пушкарь Н. С., Белоус А. М. Введение в криобиологию. — К., 1975.
- Вода и водные растворы при температурах ниже 0° С. — К., 1985 (у співавторстві).
- Криоконсервация репродуктивных клеток / А. М. Белоус, В. И. Грищенко, Ю. С. Паращук; АН УССР, Институт проблем криобиологии и криомедицины, 206,[1] с. ил. 22 см. — К. Наукова думка, 1986.
- Структурные изменения биологических мембран при охлаждении. — К., 1986.
- Криобиология. — К., 1990.
Нагороди, премії
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TXk4ek5DOGxSREFsT1RFbFJERWxPVFlsUkRBbFFrSWxSREFsUWtVbFJERWxPRE1sUkRFbE9ERmZKVVF3SlRrd0pVUXdKVUpHSlVRd0pVSkZKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUpDSlVRd0pVSkZKVVF3SlVKRVh5VkVNQ1U1UXlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1FTVkVNU1U0TVNWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ09DVkVNU1U0TjE4bFJEQWxRa1VsUkRBbFFqRWxSREFsUWtJbFJERWxPVFlsUkRBbFFrRWxSREFsUWtVbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3SlVReEpUZ3dKVVF4SlRneUpVUXdKVUpCSlVRd0pVSXdMbXB3Wnk4ME1EQndlQzBsUkRBbE9URWxSREVsT1RZbFJEQWxRa0lsUkRBbFFrVWxSREVsT0RNbFJERWxPREZmSlVRd0pUa3dKVVF3SlVKR0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSkNKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUpGSlVRd0pVSkVYeVZFTUNVNVF5VkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNRU1ZFTVNVNE1TVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNReVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNPQ1ZFTVNVNE4xOGxSREFsUWtVbFJEQWxRakVsUkRBbFFrSWxSREVsT1RZbFJEQWxRa0VsUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJEQWxRakJmSlVRd0pVSkJKVVF3SlVJd0pVUXhKVGd3SlVReEpUZ3lKVVF3SlVKQkpVUXdKVUl3TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
- 1979 — Почесна Грамота Президії Верховної Ради УРСР.
- 1980 — премія імені Олександра Богомольця АН УРСР.
- 1990 — премія імені Олександра Палладіна АН УРСР (разом із Валерієм Бондаренком і Олександром Гулевським) за цикл робіт «Дослідження механізмів кріопошкоджень біологічних мембран», присвячених виявленню та аналізу молекулярних порушень структурної організації і функції біологічних мембран за впливу на них низьких температур. Досліджено також процеси, які виникають у субклітинних структурах та штучних мембранах під впливом охолодження в широкому діапазоні температур, і зміни хімічного складу мембран за дії низьких температур. Встановлено, що основою цих змін є активація мембранних фосфоліпідів та індукція вільнорадикального окислення ліпідів .
- 19 грудня 1992 року — Державна премія України в галузі науки та техніки за цикл праць «Створення наукових основ та методів кріоконсервування клітинних суспензій і їх застосування у медицині» (разом із групою учених, серед яких Володимир Луговий, , Анатолій Гольцев, , , , Семен Лаврик) .
Премія імені Аполлона Білоуса
Інститут проблем кріобіології і кріомедицини НАН України заснував премію імені члена-кореспондента НАН України Аполлона Білоуса. Премія присуджується щороку (в січні — лютому) молодим ученим (до 35 років) або колективам молодих учених (не більше ніж три особи) за найкращі наукові роботи в галузі кріобіології та кріомедицини.
Примітки
- Лауреати премії імені Олександра Палладіна Національної академії наук України
- . Архів оригіналу за 20 квітня 2008. Процитовано 21 червня 2008.
Література
- Бабійчук Г. О. Білоус Аполлон Максимович // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ, Коорд. бюро Енцикл. Сучас. України НАН України. — К. : Поліграфкнига, 2003. — Т. 2 : Б — Біо. — 872 с. — . — С. 833.
- Бєлоус Аполлон Максимович // Хто є хто в Україні. 1997: Біографічний словник. — К., 1997. — С. 25.
- Аполлон Максимович Белоус: Некролог // Ортопедия, травматология и протезирование. — 1999. — № 1.
- Академік Аполлон Максимович Білоус — уродженець Кам'янця-Подільського // Мазурик Є. В. Нариси про минуле і сьогодення медицини Кам'янця-Подільського та Хмельниччини. — Кам'янець-Подільський, 1999. — С. 234—237.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Apollo n Maksi movich Bilou s 27 sichnya 1929 Kam yanec Podilskij 4 sichnya 1999 Harkiv ukrayinskij kriobiolog Doktor medichnih nauk 1969 Profesor 1970 Chlen korespondent Nacionalnoyi akademiyi nauk Ukrayini obrano 15 sichnya 1988 roku Apollon Maksimovich BilousNarodivsya27 sichnya 1929 1929 01 27 Kam yanec Podilsk Ukrayinska SRR SRSRPomer4 sichnya 1999 1999 01 04 69 rokiv Harkiv UkrayinaKrayina SRSR UkrayinaNacionalnistukrayinecDiyalnistlikar naukovec vikladach universitetuAlma materKam yanec Podilske medichne uchilishe 1949 Kiyivskij medichnij institut 1955 GaluzKriobiologiya Regenerativna medicina klitinna membrana i biohimiyaZakladInstitut problem kriobiologiyi i kriomedicini NAN Ukrayini Derzhavna ustanova Institut patologiyi hrebta ta suglobiv imeni profesora M I Sitenka Nacionalnoyi akademiyi medichnih nauk Ukrayini Vchene zvannyaProfesorNaukovij stupinDoktor medichnih naukVidomi uchniMalahov Volodimir OleksandrovichVidomij zavdyaki kriobiohimiya membrannih struktur klitin optimizaciya regeneraciyi perelomivNagorodiPremiya NAN Ukrayini imeni O V Palladina Premiya NAN Ukrayini imeni O O BogomolcyaU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Bilous BiografiyaKam yanec Podilskij 1929 1949 Apollon Maksimovich Bilous narodivsya 27 sichnya 1929 roku v Kam yanci Podilskomu Sim ya meshkala na Polskih filvarkah vulicya Zinkovecka Batko pracyuvav buhgalterom v sistemi oblasnogo viddilu shovkivnictva mati bula domogospodarkoyu Apollon vstupiv do tretoyi shkoli sho rozmishuvalasya todi v Kruglomu provulku Navchavsya na vidminno vchivsya grati na pianino ta akordeoni spivav u shkilnomu hori Mriyav pislya zakinchennya shkoli opanovuvati estradne mistectvo 1939 roku koli Mikoli bulo 10 rokiv zaareshtuvali batka Nezabarom Vinnicka trijka zasudila jogo do strati yak voroga narodu Zakinchivshi pislya vijni semirichku Apollon za napolyagannyam materi stav uchitisya na medika vstupiv do Kam yanec Podilskogo medichnogo uchilisha Tut vikladali Mikola Komisarov vidomi vijskovi hirurgi yaki pislya demobilizaciyi zalishilisya v Kam yanci Podilskomu u 1950 h rokah obidva stali zasluzhenimi likaryami URSR Yihni lekciyi a osoblivo praktichni zanyattya prohodili na visokomu rivni zahoplyuvali bagatoh studentiv sho mriyali stati hirurgami zokrema Apollona Bilousa Vin vchivsya na vidminno brav aktivnu uchast u hudozhnij samodiyalnosti 1949 roku 20 richnij Apollon zakinchiv iz vidznakoyu Kam yanec Podilske medichne uchilishe Vin potrapiv do 5 vidsotkiv vidminnikiv yaki mogli vstupati do medichnogo institutu bez ispitiv Kiyiv 1949 1955 1949 roku Apollon Bilous vstupiv do Kiyivskogo medichnogo institutu de todi pracyuvali vidomi vcheni Levko Medved Ivan Aleksyeyenko Mikola Strazhesko Oleksij Krimov Oleksandr Lur ye Mihajlo Spirov Ivan Ishenko Yurij Sapozhnikov Yakiv Frumkin V instituti Apollon Bilous najbilshe cikavivsya hirurgiyeyu oskilki z pershih kursiv gotuvav sebe same do ciyeyi praci Vin duzhe serjozno vivchav anatomiyu ta chitav bagato naukovih prac brav uchast u studentskih naukovih gurtkah Bilous takozh redaguvav stinnu gazetu malyuvav Na shostomu kursi Apollon povnistyu prisvyativ sebe praci v klinici profesora Oleksiya Fedorovskogo Tam vin provodiv operaciyi serednoyi ruki prichomu bilshist iz nih samostijno 1955 roku Apollon Bilous zakinchiv Kiyivskij medichnij institut Alchevsk 1955 1956 Zakinchivshi institut Bilous yak molodij fahivec pidpisav kontrakt na pracyu v misti Alchevsk Voroshilovgradskoyi nini Luganskoyi oblasti de buv velikij metalurgijnij zavod himichnij kombinat shahti Molodogo hirurga napravili na robotu v medsanchastinu trestu Alchevskbud Odnochasno vin pracyuvav hirurgom miskoyi likarni Z oglyadu na visokij riven travmatizmu sered pracivnikiv 1956 roku likarya Bilousa vidryadili v Harkiv na trimisyachni kursi udoskonalennya kvalifikaciyi v Ukrayinskomu naukovo doslidnomu instituti ortopediyi ta travmatologiyi imeni Mihajla Sitenka nini Institut patologiyi hrebta ta suglobiv imeni Mihajla Sitenka Akademiyi medichnih nauk Ukrayini Pislya zakinchennya kursiv direktor institutu Mikola Novachenko zaproponuvav molodomu hirurgovi vstupati do aspiranturi Apollon Bilous dav zgodu Harkiv 1957 1999 Vid 1957 roku pid kerivnictvom zastupnika direktora NDI z nauki Oleksiya Skoblina Apollon Bilous rozroblyaye novij napryamok u travmatologiyi doslidzhuye regulyatornu rol mikroelementiv u procesah regeneraciyi kistki Ce buv novij majzhe sensacijnij napryamok yakij davav zmogu rozkriti bagato temnih plyam u mehanizmi zazhivlennya perelomiv kistok 1961 roku Apollon Bilous zahistiv kandidatsku disertaciyu na cyu temu Konferenciya pid egidoyu YuNESKO z pitan kriobiologiyi ta kriomedicini Apollon Bilous drugij zliva 1962 roku molodij uchenij rozpochav robotu she v odnij galuzi travmatologiyi nad problemoyu regulyaciyi shvidkosti reparativnoyi regeneraciyi kistkovoyi tkanini Bilous zokrema doslidzhuvav rol nukleyinovih kislot i bilkiv u cih procesah Jogo konsultantami buli doktor biologichnih nauk profesor I Todorov i direktor institutu Mikola Novachenko U SRSR bulo stvoreno naukovu shkolu doslidnikiv yaki pracyuvali nad problemami priskorennya ta optimizaciyi procesiv zazhivlennya perelomiv i ran pri domomozi informacijnih ekzogennih biopolimeriv 1969 roku na cyu temu 40 richnij Apollon Bilous zahistiv doktorsku disertaciyu Vona zdobula shiroke viznannya naukovoyi gromadskosti Radyanskogo Soyuzu Nastupnogo roku Apollonu Maksimovichu nadali zvannya profesora Pracyuyuchi u Harkivskomu naukovo doslidnomu instituti ortopediyi ta travmatologiyi Bilous obijmav taki posadi u 1958 1960 rokah klinichnij ordinator u 1960 1962 rokah naukovij spivrobitnik kliniki NDI u 1962 1971 rokah zaviduvach biohimichnoyi laboratoriyi odnochasno u 1962 1965 rokah vikonuvach obov yazkiv uchenogo sekretarya NDI 1971 roku Apollona Bilousa zaprosili na robotu v stvorenij u Harkovi Institut problem kriobiologiyi j kriomedicini Akademiyi nauk URSR Vid 1972 roku vin pracyuvav u comu instituti Zasnuvav viddil kriobiohimiyi i ponad 25 rokiv ocholyuvav jogo vid 1972 roku azh do smerti v sichni 1999 roku Vid 1999 roku zaviduvachem viddilu pracyuye Buv zastupnikom golovnogo redaktora zhurnalu Kriobiologiya z chasu jogo zasnuvannya u 1985 1990 rokah ta jogo nastupnika zhurnalu u 1991 1998 rokah Naukova diyalnistNaukove doslidzhennya mehanizmiv regeneraciyi tkanin i strukturno funkcionalnoyi perebudovi plazmatichnih membran i citoskeletu klitin vnaslidok diyi ekstremalnih faktoriv problem reparativnoyi regeneraciyi tkanin Odin z iniciatoriv i organizatoriv zagalnoyi naukovo tehnichnoyi programi z problem kriobiologiyi Razom iz kolektivom stvoriv yedinu molekulyarno klitinnu koncepciyu krioposhkodzhen Osnovni praciSkoblin A P Belous A M Mikroelementy v kostnoj tkani Moskva Medicina 1968 232 s Pushkar N S Belous A M Vvedenie v kriobiologiyu K 1975 Voda i vodnye rastvory pri temperaturah nizhe 0 S K 1985 u spivavtorstvi Kriokonservaciya reproduktivnyh kletok A M Belous V I Grishenko Yu S Parashuk AN USSR Institut problem kriobiologii i kriomediciny 206 1 s il 22 sm K Naukova dumka 1986 Strukturnye izmeneniya biologicheskih membran pri ohlazhdenii K 1986 Kriobiologiya K 1990 Nagorodi premiyiOblikova kartka laureata Derzhavnoyi premiyi Ukrayini1979 Pochesna Gramota Prezidiyi Verhovnoyi Radi URSR 1980 premiya imeni Oleksandra Bogomolcya AN URSR 1990 premiya imeni Oleksandra Palladina AN URSR razom iz Valeriyem Bondarenkom i Oleksandrom Gulevskim za cikl robit Doslidzhennya mehanizmiv krioposhkodzhen biologichnih membran prisvyachenih viyavlennyu ta analizu molekulyarnih porushen strukturnoyi organizaciyi i funkciyi biologichnih membran za vplivu na nih nizkih temperatur Doslidzheno takozh procesi yaki vinikayut u subklitinnih strukturah ta shtuchnih membranah pid vplivom oholodzhennya v shirokomu diapazoni temperatur i zmini himichnogo skladu membran za diyi nizkih temperatur Vstanovleno sho osnovoyu cih zmin ye aktivaciya membrannih fosfolipidiv ta indukciya vilnoradikalnogo okislennya lipidiv 19 grudnya 1992 roku Derzhavna premiya Ukrayini v galuzi nauki ta tehniki za cikl prac Stvorennya naukovih osnov ta metodiv kriokonservuvannya klitinnih suspenzij i yih zastosuvannya u medicini razom iz grupoyu uchenih sered yakih Volodimir Lugovij Anatolij Golcev Semen Lavrik Premiya imeni Apollona BilousaInstitut problem kriobiologiyi i kriomedicini NAN Ukrayini zasnuvav premiyu imeni chlena korespondenta NAN Ukrayini Apollona Bilousa Premiya prisudzhuyetsya shoroku v sichni lyutomu molodim uchenim do 35 rokiv abo kolektivam molodih uchenih ne bilshe nizh tri osobi za najkrashi naukovi roboti v galuzi kriobiologiyi ta kriomedicini PrimitkiLaureati premiyi imeni Oleksandra Palladina Nacionalnoyi akademiyi nauk Ukrayini Arhiv originalu za 20 kvitnya 2008 Procitovano 21 chervnya 2008 LiteraturaBabijchuk G O Bilous Apollon Maksimovich Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh Koord byuro Encikl Suchas Ukrayini NAN Ukrayini K Poligrafkniga 2003 T 2 B Bio 872 s ISBN 966 02 2681 0 S 833 Byelous Apollon Maksimovich Hto ye hto v Ukrayini 1997 Biografichnij slovnik K 1997 S 25 Apollon Maksimovich Belous Nekrolog Ortopediya travmatologiya i protezirovanie 1999 1 Akademik Apollon Maksimovich Bilous urodzhenec Kam yancya Podilskogo Mazurik Ye V Narisi pro minule i sogodennya medicini Kam yancya Podilskogo ta Hmelnichchini Kam yanec Podilskij 1999 S 234 237