Я́ніс Ксена́кіс (грец. Ιάννης Ξενάκης; 29 травня 1922, Бреїла, Румунія — 4 лютого 2001, Париж, Франція) — грецький композитор і архітектор, один із лідерів модернізму і концептуалізму в музиці й архітектурі, засновник напрямку стохастичної музики та один із найвизначніших композиторів експериментальної електронної музики.
Яніс Ксенакіс | |
---|---|
грец. Ιάννης Ξενάκης | |
![]() | |
Народився | 29 травня 1922[1][4][…] Бреїла, Румунське королівство[5][6] |
Помер | 4 лютого 2001[1][2][…] (78 років) Париж, Франція[5][6] |
Країна | ![]() ![]() |
Місце проживання | Кіпселі[7] |
Діяльність | композитор, архітектор, інженер, музичний педагог, музикант, поет |
Alma mater | Афінський національний технічний університет |
Вчителі | d |
Відомі учні | Джон Кейл[8], d і d |
Знання мов | грецька, французька[9] і англійська |
Заклад | Ґрешам-коледж і d |
Членство | d, Народно-визвольна армія Греції, d, Національно-визвольний фронт Греції, Баварська академія витончених мистецтв і Академія красних мистецтв Франції (2 квітня 2001)[10] |
Напрямок | класична музика XX століття |
Жанр | сучасна класична музика і електронна музика |
Конфесія | атеїзм |
Брати, сестри | d |
У шлюбі з | d |
Діти | d |
Нагороди | |
IMDb | ID 0944416 |
Сайт | iannis-xenakis.org |
|
Життя і творчість
Яніс Ксенакіс народився 29 травня 1922 року в невеликому містечку Бреїла (Braila, Румунія) у родині Клєархоса (Clearchos) Ксенакіса і Фотіні Павлу (Fotini Pavlou). Батько Яніса був представником англійської експортної компанії і аматором опери. Мати, Фотіні — піаністкою, що народилася на острові Лемнос.
Ранні роки
Яніс навчався в румунській школі й в той же час вивчав грецьку мову з репетитором. 1932 року батько відправляє Яніса в Грецію, де він продовжує навчання у школах Anargyrios і Korjaleneio, на острові Спетсес до 1938 року. Саме там молодий Ксенакіс отримує перші уроки гармонії та гри на фортепіано, знайомиться з шедеврами класичної музики. Після дворічного підготовчого курсу Ксенакіс вступає на факультет архітектури Афінського політехнічного університету, який закінчує у 1946 року. В цей же час молодий Ксенакіс продовжує практикувати музику, вивчаючи композицію й контрапункт у Аристотеля Кундурова, учня Олександра Скрябіна.
Упродовж усієї війни він брав участь у політичній студентській діяльності. В 1946 році, з початком громадянської війни в Греції, Ксенакіс приєднується до Народно-визвольної армії Греції (ЕЛАС). У цій війні його поранили мінометом, через що Ксенаків втратив ліве око (пізніше його фотографуватимуть лише у профіль). За активну політичну діяльність його засудили у Греції до смертної кари, однак композиторові вдається втекти до Парижа під фальшивим паспортом. Грецький уряд амністував його лише у 1974 році.
На думку музикознавців, сформоване у важких умовах партизанської війни світосприйняття композитора відбилося пізніше на його відчутті музики як юрби, музики як стихії.
У Франції
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUzTDBWNGNHODFPRjlpZFdsc1pHbHVaMTlRYUdsc2FYQnpMbXB3Wnk4eU1EQndlQzFGZUhCdk5UaGZZblZwYkdScGJtZGZVR2hwYkdsd2N5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Франція відкриває Янісу Ксенакісу широкі можливості для творчості як в архітектурі, так і в музиці. 1950 року Ксенакіс зустрічає свою майбутню дружину, з якою вони побрались 1953 року. 1955 року Ксенакіс отримує французьке громадянство.
Як архітектор Яніс Ксенакіс працює в майстерні з Ле Корбюзьє. З 1948 року бере участь у багатьох проєктах і будівництвах, серед яких: поселення Nandes-Rese (1949), Chadigar — будинок Парламенту в Індії (1951), Touret — монастир (1953), удома в Briais-en-Forkts і Шарлоттенбург — Берлін (1954).
Як композитор, у 1948–1950 Ксенакіс вчиться у Артура Онеггера й Даріуса Мійо, а у 1950–1953 — в Олів'є Мессіана. Вже в перших творах молодий композитор сполучає грецькі мотиви із сучасною західною музикою. «Весняна Симфонія» (1949–1950), «Zygia» (для скрипки й віолончелі, 1951), «Zygia kathisto» (фортепіано, твір на 4 руки, 1952), «Тріо» (1952), «Anastenaria» й «Процесія до ясної води» (1952–1953), «Голуб миру» (Бухарест, серпень 1953), «Жертви» (1954).
Популярність прийшла до Яніса Ксенакіса з його першим виконаним твором «Metastaseis», написаним для оркестру в 1953–1954 р. Прем'єра відбулася у жовтні 1955 року на фестивалі в Донауешинген (Німеччина). Твір не сприйняли ані консерватори, ані авангардисти — Карлгайнц Штокгаузен та П'єр Булез, яким «Metastaseis» не сподобався головним чином через те, що Ксенакіс відмовився йти за модною в той час течією серіалізму.
Статті Ксенакіса проти серіалістичного методу були видані палким його захисником Германом Шерхеном (Hermann Scherchen), але викликали негативне ставлення всього авангарду до Ксенакіса. Згодом Шерхен вперше виконав деякі з відомих робіт Ксенакіса: «Pithoprakta» (оркестр, 1955–1956), «Achorripsis» (21 музикант, 1956–1957), «Polla ta Dhina» (оркестр і дитячий хор, 1962), «Terretektorh» (1965–1966), «Analogiques A & B» (1958–1959).
У 1958 році за проєктом Ксенакіса споруджують павільйон фірми «Філіпс» на всесвітній виставці в Брюсселі. У павільйоні звучав — у нескінченному повторі — трихвилинний електронний опус Ксенакіса «Concret PH» (окрім «Poeme Electronique» Едгара Вареза). За однією з версій, цей твір був створений у такий спосіб: композитор підпалив мікрофон, який і записав горіння власного корпуса і мембрани. Інша версія стверджує, що звуковим матеріалом цієї композиції став записаний тріск вугілля.
Стохастичний метод композиції
Відправними точками для творів Яніса Ксенакіса стають абстрактні концепції, найчастіше з математичними моделями, які описують операційні закони фізичних систем. Сам композитор окреслив свій метод створення музики як «стохастичний» (від грец. stochos, що позначає припущення й використовується у фізиці для опису процесів, які включають елемент випадковості). Ксенакіс почав використовувати цей термін, коли винайшов метод компонування, заснований на теорії імовірності, беручи до уваги, що повні звукові контури явно визначені. Серед застосовуваних композитором математичних моделей слід назвати:
- Теорія ймовірності — випадковий розподіл пунктів (крапок) одного рівня. Застосовуючи правила, які керували швидкостями й рухами молекул до передач, він музичними засобами втілив подібне явище в опусі «Pithoprakta» (1956).
- з кінетичної теорії газів («Diamorphoses»).
- («Achorripsis»).
- Теорія ігор («Двобій», «Strategie»).
- Теорія груп («Nomos Alpha», «Nomos Gamma»).
- Теорія множин та алгебра («Herma», «Eonta»).
- Органічні форми розвитку — деревоподібні утворення («Evryali», «Erikthon»).
- Теорія чисел («Ikhoor», «Плеяди»).
Комп'ютерна музика
Однією з головних проблем у новому стохастичному методі є велика затрата часу й зусиль на виконання обчислень. Тому на початку 60-х Ксенакіс став застосовувати електронно-обчислювальні машини для генерації більших звукових мас — з допомогою програм, написаних мовою . Під керівництвом Ксенакіса був розроблений і комп'ютер із графічним уведенням інформації — UPIC, що дозволяв буквально малювати музику: і форму хвилі, і поводження звукових комплексів загалом. Перша п'єса, створена за допомогою комп'ютера, називалася ST/4-1, 080262. Назва містить деяку основну інформацію про частини: «Стохастичний склад, для чотирьох інструментів, початку його виду, розробленого 8 лютого 1962».
Ще 1960 року Ксенакіс запропонував так званий гранульний синтез звуку — подання періодичних коливань у вигляді суми гранул. Ідею акустичних стоп-кадрів композитор розвинув у книзі «Формалізована музика» (англ. Formalized Music), проте реалізовано цю ідею було лише 1974 року.
Композитор різко критикував своїх колег, музика яких базувалася на математичних моделях, не складніших від елементарної арифметики. «Існують і більш цікаві та складні математичні конструкції, зв'язки між параметрами зовсім не повинні бути лінійними, існують криві другого й третього порядку», — заявляв композитор.
При цьому Ксенакіс зовсім не був «захисником наукового, раціоналістичного підходу до написання музики». Скоріше, він застосовував математичні методи для побудови найвищою мірою ірраціональної й метафізично орієнтованої музики.
Слід зазначити, що програмування звуку вимагало надзвичайно великих інтелектуальних зусиль і фінансових витрат. Часто пліч-о-пліч з композитором працювала бригада програмістів, що розробляли спеціальні програми генерування звуку. Знаменитий приклад цього — п'єса Яніса Ксенакіса «S.709» (1994). Вона триває всього сім хвилин. Для неї кілька професійних програмістів і математиків упродовж трьох років створювали програму GENDY, одночасно замовник учився нею користуватися.
Міжнародне визнання
Вважається, що всесвітнє визнання прийшло до Ксенакіса після першої своєї поїздки в Японію 1961 року. 1966 року Ксенакіс відкриває Центр автоматичної та математичної музики (Centre for Automatic and Mathematical Music) в Парижі, а згодом — в Університеті Індіани. У тому ж самому році він засновує в Парижі дослідницький центр абстракціоністської музики «EMAM» (фр. Equipe Mathematique d'Automatique Musicales). Відтоді Яніс Ксенакіс почав подорожувати всім світом, даючи лекції й представляючи свої нові роботи, серед яких композиція «Polytope» — вистава для 4 оркестрів та світлового оформлення.
З 1967 по 1972 року він викладає впродовж декількох місяців в Університеті міста Блумінгтон (штат Індіана). 1971 року Яніс Ксенакіс видає книгу «Формалізована музика», у якій висуває ідеї щодо музики й звуку і розвиває ідею акустичних стоп-кадрів, засновану на відтворенні періодичних коливань сумами гранул звуку. З 1975 по 1978 Ксенакіс викладав у Грешамському Коледжі в Лондоні. 1983 року Ксенакіса вибирають членом Французької академії, а в 1986 році французьким урядяд нагодоржує його орденом Золотого Хреста.
1980 року музика Ксенакіса вперше офіційно прозвучала в СРСР (у Москві), а 1994 року Яніс Ксенакіс особисто приїздив на фестиваль «Московська осінь», де його твори мали значний успіх.
Помер Яніс Ксенакіс у своїй квартирі в Парижі 4 лютого 2001 року.
Список творів
Для хору і оркестру
- Anastenaria. Procession aux eaux clarinetaires 1953, для мішаного хору, чоловічого хору і для оркестру; 11’.
- Polla ta dhina 1962, для дитячого хору і оркестру; 6’.
- Anémoessa 1979, для оркестру і для мішаного хору; 15’.
- Cendrées 1973, для мішаного хору і для оркестру; 25’.
Для оркестру
- Anastenaria. Le Sacrifice 1953; для оркестру; 6’.
- Metastasis 1953—1954, для оркестру; 7’.
- Achorripsis 1956—1957, для оркестру; 7’.
- Дуель 1959; для 2 оркестрів (56 виконавців) і 2 диригентів; близько 10’.
- ST/48,1-240162 1956—1962); для оркестру; 11’.
- Stratégie 1962; для 2 оркестрів (82 виконавці) і 2 диригентів; від 10 до 30’.
- Terretektorh 1965—1966, для оркестру (88 виконавців); 18’.
- Nomos gamma 1967—1968, для оркестру (98 виконавців); 15’.
- Antikhthon 1971; для оркестру; 23’.
- Eridanos 1972; для оркестру (68 виконавців); 11’.
- Noomena 1974; для оркестру; 17’.
- Empreintes 1975; для оркестру; 12’.
- Jonchaies 1977; для оркестру; 17’.
- Pour les Baleines 1982, для струнного оркестру; 2'30".
- Shaar 1982, для струнного оркестру; 14’.
- Lichens 1983—1984, для оркестру; 16’.
- Horos (p.15) / (p.17) 1986; для оркестру; 16’.
- Tracées 1987, для оркестру; 6’.
- ATA 1987, для оркестру; 16’.
- Tuorakemsu 1990; для оркестру; 3'40".
- Kyania 1990; для оркестру; 23’.
- Roáï 1991; для оркестру; 17’.
- Krinoïdi 1991; для оркестру; 15’.
- Mosaïques 1993; для оркестру; 8’.
- Dämmerschein 1993—1994, для оркестру (89 виконавців); 14’.
- Ioolkos 1996; для оркестру; 8’.
- Sea-Change 1997, для оркестру; 10’.
- Koïranoï 1995, для оркестру (88 виконавців); 12’.
Для інструментів соло з оркестром
- Pithoprakta 1955—1956, для струнного оркестру, 2 труби і ударні; 10’.
- Synaphaï 1969; для фортепіано з оркестром; 14’.
- Erikthon 1974; для фортепіано з оркестром; 15’.
- Aïs 1980, для барітону, ударних і оркестру; 17’.
- Keqrops 1986; для фортепіано і оркестру; 17’.
- Troorkh 1991; для труби з оркестру; 17’.
- Dox-orkh 1991; для скрипки і оркестру (89); 20’.
Для хору та інструментальних ансамблів
- Zyia 1952, 2 версії
- для сопрано, чоловічого хору (мінімум 10) і дуету (флейти, фортепіано);
- для сопрано, флейти, фортепіано; 10’.
- Oresteïa 1965—1966, для дитячого хору, для мішаного хору і ансамблю; 46’.
- Medea Senecae 1967, для чоловічого хору і квінтету (кларнета, фаготу, труби, віолончелі, ударних); 25’.
- À Colone 1977, для чоловічого або жіночого хору (20), і ансамблю (18); 14’.
- Chant des Soleils 1983, для мішаного хору, дитячого хору, мідних (18 мінімум), ударних; 8’.
- Idmen A 1985, для мішаного хору (32 мінімум) і 4 ударні; 14’.
Для хору і солістів, для хору
- La colombe de la paix 1953, для альта і мішаного хору; не опубліковано
- Stamatis Katotakis, chanson de table 1953, для соліста і чоловічого хору; не опубліковано
- Nuits 1967—1968, для мішаного хору; 12’.
- À Hélène 1977, жіночого або чоловічого хору; 10’.
- Serment-Orkos 1981 для мішаного хору (32 виконавці); 7’.
- Nekuïa 1981 для мішаного хору (54 чи 80) і для оркестру; 26’.
- Knephas 1990, для мішаного хору; 10’.
- Pu Wijnuej We Fyp 1992, для дитячого хору; 10’.
- Les Bacchantes 1993, для барітону та жіночого хору (16 мінімум), ансамбль (90); 60’.
- Sea Nymphs 1994, для мішаного хору; 8’.
Камерно-вокальна музика
- N'shima 1975, для 2 мецо-сопрано та квінтету (2 валторни, 2 труби, віолончель); 17’.
- Akanthos 1977, для сопрано і октету (флейти, кларнета, фортепіано, 2 скрипки, альта, віолончелі, контрабасу); 11’.
- Pour Maurice 1982, для баритону, фортепіано; 4’.
- Kassandra 1987, для баритону та ударних; 11’.
- La Déesse Athéna 1992, для барітону і ансамблю (11); 9’.
Для інструментальних ансамблів
- Dhipli Zyia 1952, для скрипки і віолончелі; 5'30".
- Trois poèmes 1952, для розповідача і фортепіано; не опубліковано
- Syrmos 1959, для струнного ансамблю; 14'.
- ST/10, 1-080262 1956—1962, ансамбль (10); 12’.
- ST/4, 1-080262 1956—1962, струнний квартет; 11’.
- Morsima — Amorsima (ST/4, 2-030762) 1956—1962; квартет (фортепіано, скрипки, віолончелі, контрабасу); 11’.
- Atrées (ST/10, 3-060962) 1956—1962, ансамбль (11); 15’.
- Eonta 1963—1964, для фортепіано і квінтету мідних; 18’.
- Hiketides 1964, для квартету мідних і струнних ансамблів; 10’.
- Akrata 1964—1965, для духового ансамблю; 11’.
- Polytope de Montreal 1967, 4 ансамблі (14 виконавців); 6’.
- Anaktoria 1969, октет (для кларнета, фаготу, валторни, 2 скрипки, альта, віолончелі, контрабасу); 11’.
- Persephassa 1969, для 6 ударних; 24’.
- Aroura 1971, для струнного ансамблю; 12’.
- Charisma 1971, дует (кларнета, віолончелі); 4’.
- Linaia-Agon 1972, тріо мідних (для валторни, труби, туби).
- Phlegra 1975, ансамбль (11); 14’.
- Psappha 1975, для ударних; 13’.
- Retours-windungen 1976, для 12 віолончелей; 8’.
- Epéï 1976, секстет (духові та контрабас); 13’.
- Dmaathen 1976, дует (гобой, ударні); 10’.
- Ikhoor 1978, струнне тріо; 11’.
- Pléïades 1978, для 6 ударних; 46’.
- Palimpsest 1979, ансамбль (11); 11’.
- Dikhthas 1979, дует (скрипки, фортепіано); 12’
- Komboi 1981, дует (клавесин, ударні); 17’..
- Tetras 1983, струнний квартет; 16’.
- Khal Perr 1983, квінтет мідних, 2 ударні; 10'30".
- Thalleïn 1984, ансамбль 14 виконавців; 17’.
- Idme B 1985, для 6 ударних; 13'30".
- Alax 1985, 3 ансамблі (30 виконавців); 21'30".
- À l’île de Gorée 1986, клавесин і ансамбль (12); 14’.
- Akea 1986, фортепіано і струнний квартет; 12’.
- Jalons 1986, ансамбль (15); 15’.
- XAS 1987, квартет саксофонів; 9’.
- Rebonds 1987—1988, ударні; 8’.
- Waarg 1988, ансамбль (13); 16’.
- Échange 1989, для бас-кларнета і ансамблю; 14’.
- Epicyclarinetae 1989, для віолончелі і ансамблю; 12’.
- Oophaa 1989, дует клавесин і ударні; 9’.
- Okho 1989, ударні тріо; 13'30".
- Tetora 1990, струнний квартет; 17’.
- Paille in the wind 1992, для віолончелі і фортепіано; 4’.
- Mnamas Xapin Witoldowi Lutoslawskiemu 1994, квартет мідних; 4’.
- Ergma 1994, струнний квартет; 9’.
- Kaï 1995, ансамбль (9); 8’.
- Voile 1995, для струнного ансамблю(20); 5'30".
- Kuïlenn 1995, для духового ансамблю; 7'30".
- Hunem-Iduhey 1996, дует (скрипки, віолончелі); 3’.
- Roscobeck 1996, дует (віолончелі, контрабасу); 8’.
- Ittidra 1996, струнний секстет; 8'30".
- Zythos 1996, для труби та 6 ударних; 8’.
- O-Mega 1997, ударні і ансамбль(13); 4’.
- Plekto 1993, секстет (для флейти, кларнета, ударних, фортепіано, скрипки, віолончелі) 14’.
Для інструментів соло
Для фортепіано
- 7 творів без назви, Менует, Арія, Allegro molto, Мелодія, Andante 1949–50, фортепіано, не опубліковано
- 6 пісень 1951, для фортепіано; 8’.
- Herma 1961, для фортепіано; 10’.
- Evryali 1973, фортепіано; 11’.
- Mists 1981, фортепіано; 12’.
- À R. (Присвята Равелю) 1987, для фортепіано; 3’.
Інші
- Nomos Alpha 1965–1966, віолончелі; 17’.
- Mikka 1971, для скрипки; 4’.
- Gmeeoorh 1974, для органу; 20 to 29’.
- Theraps 1975–1976, для контрабасу; 11’.
- Khoaï 1976, для клавесину; 15’.
- Mikka-S 1976, для скрипки; 5’.
- Kottos 1977, для віолончелі; 8’.
- Embellie 1981, для альта; 7’.
- Naama 1984, для клавесину. 16’.
- Keren 1986, для труби;. 6’.
Електронна музика та електроакустичні композиції
- ; електронна музика. 7’.
- Concret PH 1958.ю електронна музика; 2'45".
- Analogiques A & B 1958–1959, для струнного ансамблю і електроніки; 7'30".
- Orient-Occident 1960, електронна музика; 12’.
- Bohor 1962, електронна музика; 21'30".
- Kraanerg 1968–1969, для струнного ансамблю і електроніки (23). 75’.
- Hibiki-Hana-Ma 1969–1970, електронна музика; 18’.
- Persepolis 1971, електронна музика; 56’.
- Polytope de Кларнетаипу 1972, електронна музика; 24’.
- Mycenae Alpha 1978, електронна музика; 10’.
- La Légende d'Eer 1977, електроакустична композиція; 55’.
- Taurhiphanie 1987, електронна музика; 10'45".
- Voyage absolu des Unari vers Andromède 1989, електронна музика; 15'30".
- Gendy3 1991, електронна музика; 20’.
- S. 709 1994, електронна музика; 7’.
Інше
- Pour la Paix 1981 4 версії
- для мішаного хору; 10’
- для мішаного хору, магнітофонної плівки, 4 розповідачів;
- 4 розповідача і магнітофонної плівки;
- електронний запис; 26'45"
- Nyûyô 1985, квартет Японських інструментів (шакухачі, сангер, і 2 кото); 10’
Бібліографія
- Андрей Горохов. Музпросвет. — Москва: Флюид, 2010. — С. 221-222 (Яннис Ксенакис)(рос.)
- Ц. Когоутек. Техника композиции в музыке ХХ века. — М.: Музыка, 1976.
- Amagali, Rosemary Tristano. 1975. «Texture as an Organizational Factor in Selected Works of Iannis Xenakis». M.M. Thesis, Indiana University.
- Baltensperger, André. 1995. Iannis Xenakis und die Stochastische Musik — Komposition im Spannungsfeld von Architektur und Mathematik. Zürich. Paul Haupt.
- Bardot, Jean-Marc. 1999. «Cendrées de Xenakis ou l'émergence de la vocalité dans la pensée xenakienne.» Undergraduate thesis (equivalent). Saint-Etienne: Université Jean Monnet.
- Biasi, Salvatore di. 1994. Musica e matematica negli anni 50-60: Iannis Xenakis. Bologne. Università degli Studi di Bologna.
- Philip Clark, "Iannis Xenakis", in: Rob Young (ed.), The Wire Primers: A Guide to Modern Music, London: Verso, 2009, pp. 191-198.(англ.)
- Harley, James. 2004. Xenakis: his life in music. London: Taylor & Francis Books.
- Mâche, François-Bernard. 2002. Portrait(s) de Iannis Xenakis Seuil.
- Matossian, Nouritza. 1990. Xenakis. London: Kahn and Averill.
- Varga, Bálint András. 1996. Conversations with Iannis Xenakis. London: Faber and Faber.
- Xenakis, Iannis. 2001. Formalized Music: Thought and Mathematics in Composition (Harmonologia Series No.6). Hillsdale, NY: Pendragon Press.
Примітки
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- Benezit Dictionary of Artists — OUP, 2006. —
- Encyclopædia Britannica
- Iannis Xenakis
- Deutsche Nationalbibliothek Record #118771566 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- http://arch-pavouk.cz/index.php/architekti/1650-xenakis-iannis
- https://www.lifo.gr/now/athens/i-palia-kypseli-mia-eythymi-geitonia-me-ta-ola-tis
- Mitchell T. Sedition and Alchemy: A Biography of John Cale — London: Peter Owen Publishers, 2003. — P. 32. — 239 p. —
- CONOR.Sl
- www.academiedesbeauxarts.fr
Джерела
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Category:Iannis Xenakis |
- Сайт, присвячений композиторові [ 31 березня 2007 у Wayback Machine.] (фр.)(англ.).
- Янис Ксенакис [ 5 липня 2007 у Wayback Machine.] (рос.).
Ця стаття належить до української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ya nis Ksena kis grec Iannhs 3enakhs 29 travnya 1922 Breyila Rumuniya 4 lyutogo 2001 Parizh Franciya greckij kompozitor i arhitektor odin iz lideriv modernizmu i konceptualizmu v muzici j arhitekturi zasnovnik napryamku stohastichnoyi muziki ta odin iz najviznachnishih kompozitoriv eksperimentalnoyi elektronnoyi muziki Yanis Ksenakisgrec Iannhs 3enakhsNarodivsya29 travnya 1922 1922 05 29 1 4 Breyila Rumunske korolivstvo 5 6 Pomer4 lyutogo 2001 2001 02 04 1 2 78 rokiv Parizh Franciya 5 6 Krayina Greciya FranciyaMisce prozhivannyaKipseli 7 Diyalnistkompozitor arhitektor inzhener muzichnij pedagog muzikant poetAlma materAfinskij nacionalnij tehnichnij universitetVchitelidVidomi uchniDzhon Kejl 8 d i dZnannya movgrecka francuzka 9 i anglijskaZakladGresham koledzh i dChlenstvod Narodno vizvolna armiya Greciyi d Nacionalno vizvolnij front Greciyi Bavarska akademiya vitonchenih mistectv i Akademiya krasnih mistectv Franciyi 2 kvitnya 2001 10 Napryamokklasichna muzika XX stolittyaZhanrsuchasna klasichna muzika i elektronna muzikaKonfesiyaateyizmBrati sestridU shlyubi zdDitidNagorodid 1997 dIMDbID 0944416Sajtiannis xenakis org Mediafajli u VikishovishiZhittya i tvorchistYanis Ksenakis narodivsya 29 travnya 1922 roku v nevelikomu mistechku Breyila Braila Rumuniya u rodini Klyearhosa Clearchos Ksenakisa i Fotini Pavlu Fotini Pavlou Batko Yanisa buv predstavnikom anglijskoyi eksportnoyi kompaniyi i amatorom operi Mati Fotini pianistkoyu sho narodilasya na ostrovi Lemnos Ranni roki Yanis navchavsya v rumunskij shkoli j v toj zhe chas vivchav grecku movu z repetitorom 1932 roku batko vidpravlyaye Yanisa v Greciyu de vin prodovzhuye navchannya u shkolah Anargyrios i Korjaleneio na ostrovi Spetses do 1938 roku Same tam molodij Ksenakis otrimuye pershi uroki garmoniyi ta gri na fortepiano znajomitsya z shedevrami klasichnoyi muziki Pislya dvorichnogo pidgotovchogo kursu Ksenakis vstupaye na fakultet arhitekturi Afinskogo politehnichnogo universitetu yakij zakinchuye u 1946 roku V cej zhe chas molodij Ksenakis prodovzhuye praktikuvati muziku vivchayuchi kompoziciyu j kontrapunkt u Aristotelya Kundurova uchnya Oleksandra Skryabina Uprodovzh usiyeyi vijni vin brav uchast u politichnij studentskij diyalnosti V 1946 roci z pochatkom gromadyanskoyi vijni v Greciyi Ksenakis priyednuyetsya do Narodno vizvolnoyi armiyi Greciyi ELAS U cij vijni jogo poranili minometom cherez sho Ksenakiv vtrativ live oko piznishe jogo fotografuvatimut lishe u profil Za aktivnu politichnu diyalnist jogo zasudili u Greciyi do smertnoyi kari odnak kompozitorovi vdayetsya vtekti do Parizha pid falshivim pasportom Greckij uryad amnistuvav jogo lishe u 1974 roci Na dumku muzikoznavciv sformovane u vazhkih umovah partizanskoyi vijni svitosprijnyattya kompozitora vidbilosya piznishe na jogo vidchutti muziki yak yurbi muziki yak stihiyi U Franciyi Filips Paviljon sproyektovanij Ya Ksenakisom Franciya vidkrivaye Yanisu Ksenakisu shiroki mozhlivosti dlya tvorchosti yak v arhitekturi tak i v muzici 1950 roku Ksenakis zustrichaye svoyu majbutnyu druzhinu z yakoyu voni pobralis 1953 roku 1955 roku Ksenakis otrimuye francuzke gromadyanstvo Yak arhitektor Yanis Ksenakis pracyuye v majsterni z Le Korbyuzye Z 1948 roku bere uchast u bagatoh proyektah i budivnictvah sered yakih poselennya Nandes Rese 1949 Chadigar budinok Parlamentu v Indiyi 1951 Touret monastir 1953 udoma v Briais en Forkts i Sharlottenburg Berlin 1954 Yak kompozitor u 1948 1950 Ksenakis vchitsya u Artura Oneggera j Dariusa Mijo a u 1950 1953 v Oliv ye Messiana Vzhe v pershih tvorah molodij kompozitor spoluchaye grecki motivi iz suchasnoyu zahidnoyu muzikoyu Vesnyana Simfoniya 1949 1950 Zygia dlya skripki j violoncheli 1951 Zygia kathisto fortepiano tvir na 4 ruki 1952 Trio 1952 Anastenaria j Procesiya do yasnoyi vodi 1952 1953 Golub miru Buharest serpen 1953 Zhertvi 1954 Populyarnist prijshla do Yanisa Ksenakisa z jogo pershim vikonanim tvorom Metastaseis napisanim dlya orkestru v 1953 1954 r Prem yera vidbulasya u zhovtni 1955 roku na festivali v Donaueshingen Nimechchina Tvir ne sprijnyali ani konservatori ani avangardisti Karlgajnc Shtokgauzen ta P yer Bulez yakim Metastaseis ne spodobavsya golovnim chinom cherez te sho Ksenakis vidmovivsya jti za modnoyu v toj chas techiyeyu serializmu Statti Ksenakisa proti serialistichnogo metodu buli vidani palkim jogo zahisnikom Germanom Sherhenom Hermann Scherchen ale viklikali negativne stavlennya vsogo avangardu do Ksenakisa Zgodom Sherhen vpershe vikonav deyaki z vidomih robit Ksenakisa Pithoprakta orkestr 1955 1956 Achorripsis 21 muzikant 1956 1957 Polla ta Dhina orkestr i dityachij hor 1962 Terretektorh 1965 1966 Analogiques A amp B 1958 1959 U 1958 roci za proyektom Ksenakisa sporudzhuyut paviljon firmi Filips na vsesvitnij vistavci v Bryusseli U paviljoni zvuchav u neskinchennomu povtori trihvilinnij elektronnij opus Ksenakisa Concret PH okrim Poeme Electronique Edgara Vareza Za odniyeyu z versij cej tvir buv stvorenij u takij sposib kompozitor pidpaliv mikrofon yakij i zapisav gorinnya vlasnogo korpusa i membrani Insha versiya stverdzhuye sho zvukovim materialom ciyeyi kompoziciyi stav zapisanij trisk vugillya Stohastichnij metod kompoziciyi Vidpravnimi tochkami dlya tvoriv Yanisa Ksenakisa stayut abstraktni koncepciyi najchastishe z matematichnimi modelyami yaki opisuyut operacijni zakoni fizichnih sistem Sam kompozitor okresliv svij metod stvorennya muziki yak stohastichnij vid grec stochos sho poznachaye pripushennya j vikoristovuyetsya u fizici dlya opisu procesiv yaki vklyuchayut element vipadkovosti Ksenakis pochav vikoristovuvati cej termin koli vinajshov metod komponuvannya zasnovanij na teoriyi imovirnosti beruchi do uvagi sho povni zvukovi konturi yavno viznacheni Sered zastosovuvanih kompozitorom matematichnih modelej slid nazvati Teoriya jmovirnosti vipadkovij rozpodil punktiv krapok odnogo rivnya Zastosovuyuchi pravila yaki keruvali shvidkostyami j ruhami molekul do peredach vin muzichnimi zasobami vtiliv podibne yavishe v opusi Pithoprakta 1956 z kinetichnoyi teoriyi gaziv Diamorphoses Achorripsis Teoriya igor Dvobij Strategie Teoriya grup Nomos Alpha Nomos Gamma Teoriya mnozhin ta algebra Herma Eonta Organichni formi rozvitku derevopodibni utvorennya Evryali Erikthon Teoriya chisel Ikhoor Pleyadi Komp yuterna muzika Odniyeyu z golovnih problem u novomu stohastichnomu metodi ye velika zatrata chasu j zusil na vikonannya obchislen Tomu na pochatku 60 h Ksenakis stav zastosovuvati elektronno obchislyuvalni mashini dlya generaciyi bilshih zvukovih mas z dopomogoyu program napisanih movoyu Pid kerivnictvom Ksenakisa buv rozroblenij i komp yuter iz grafichnim uvedennyam informaciyi UPIC sho dozvolyav bukvalno malyuvati muziku i formu hvili i povodzhennya zvukovih kompleksiv zagalom Persha p yesa stvorena za dopomogoyu komp yutera nazivalasya ST 4 1 080262 Nazva mistit deyaku osnovnu informaciyu pro chastini Stohastichnij sklad dlya chotiroh instrumentiv pochatku jogo vidu rozroblenogo 8 lyutogo 1962 She 1960 roku Ksenakis zaproponuvav tak zvanij granulnij sintez zvuku podannya periodichnih kolivan u viglyadi sumi granul Ideyu akustichnih stop kadriv kompozitor rozvinuv u knizi Formalizovana muzika angl Formalized Music prote realizovano cyu ideyu bulo lishe 1974 roku Kompozitor rizko kritikuvav svoyih koleg muzika yakih bazuvalasya na matematichnih modelyah ne skladnishih vid elementarnoyi arifmetiki Isnuyut i bilsh cikavi ta skladni matematichni konstrukciyi zv yazki mizh parametrami zovsim ne povinni buti linijnimi isnuyut krivi drugogo j tretogo poryadku zayavlyav kompozitor Pri comu Ksenakis zovsim ne buv zahisnikom naukovogo racionalistichnogo pidhodu do napisannya muziki Skorishe vin zastosovuvav matematichni metodi dlya pobudovi najvishoyu miroyu irracionalnoyi j metafizichno oriyentovanoyi muziki Slid zaznachiti sho programuvannya zvuku vimagalo nadzvichajno velikih intelektualnih zusil i finansovih vitrat Chasto plich o plich z kompozitorom pracyuvala brigada programistiv sho rozroblyali specialni programi generuvannya zvuku Znamenitij priklad cogo p yesa Yanisa Ksenakisa S 709 1994 Vona trivaye vsogo sim hvilin Dlya neyi kilka profesijnih programistiv i matematikiv uprodovzh troh rokiv stvoryuvali programu GENDY odnochasno zamovnik uchivsya neyu koristuvatisya Mizhnarodne viznannya Vvazhayetsya sho vsesvitnye viznannya prijshlo do Ksenakisa pislya pershoyi svoyeyi poyizdki v Yaponiyu 1961 roku 1966 roku Ksenakis vidkrivaye Centr avtomatichnoyi ta matematichnoyi muziki Centre for Automatic and Mathematical Music v Parizhi a zgodom v Universiteti Indiani U tomu zh samomu roci vin zasnovuye v Parizhi doslidnickij centr abstrakcionistskoyi muziki EMAM fr Equipe Mathematique d Automatique Musicales Vidtodi Yanis Ksenakis pochav podorozhuvati vsim svitom dayuchi lekciyi j predstavlyayuchi svoyi novi roboti sered yakih kompoziciya Polytope vistava dlya 4 orkestriv ta svitlovogo oformlennya Z 1967 po 1972 roku vin vikladaye vprodovzh dekilkoh misyaciv v Universiteti mista Blumington shtat Indiana 1971 roku Yanis Ksenakis vidaye knigu Formalizovana muzika u yakij visuvaye ideyi shodo muziki j zvuku i rozvivaye ideyu akustichnih stop kadriv zasnovanu na vidtvorenni periodichnih kolivan sumami granul zvuku Z 1975 po 1978 Ksenakis vikladav u Greshamskomu Koledzhi v Londoni 1983 roku Ksenakisa vibirayut chlenom Francuzkoyi akademiyi a v 1986 roci francuzkim uryadyad nagodorzhuye jogo ordenom Zolotogo Hresta 1980 roku muzika Ksenakisa vpershe oficijno prozvuchala v SRSR u Moskvi a 1994 roku Yanis Ksenakis osobisto priyizdiv na festival Moskovska osin de jogo tvori mali znachnij uspih Pomer Yanis Ksenakis u svoyij kvartiri v Parizhi 4 lyutogo 2001 roku Spisok tvorivDlya horu i orkestru Anastenaria Procession aux eaux clarinetaires 1953 dlya mishanogo horu cholovichogo horu i dlya orkestru 11 Polla ta dhina 1962 dlya dityachogo horu i orkestru 6 Anemoessa 1979 dlya orkestru i dlya mishanogo horu 15 Cendrees 1973 dlya mishanogo horu i dlya orkestru 25 Dlya orkestru Anastenaria Le Sacrifice 1953 dlya orkestru 6 Metastasis 1953 1954 dlya orkestru 7 Achorripsis 1956 1957 dlya orkestru 7 Duel 1959 dlya 2 orkestriv 56 vikonavciv i 2 dirigentiv blizko 10 ST 48 1 240162 1956 1962 dlya orkestru 11 Strategie 1962 dlya 2 orkestriv 82 vikonavci i 2 dirigentiv vid 10 do 30 Terretektorh 1965 1966 dlya orkestru 88 vikonavciv 18 Nomos gamma 1967 1968 dlya orkestru 98 vikonavciv 15 Antikhthon 1971 dlya orkestru 23 Eridanos 1972 dlya orkestru 68 vikonavciv 11 Noomena 1974 dlya orkestru 17 Empreintes 1975 dlya orkestru 12 Jonchaies 1977 dlya orkestru 17 Pour les Baleines 1982 dlya strunnogo orkestru 2 30 Shaar 1982 dlya strunnogo orkestru 14 Lichens 1983 1984 dlya orkestru 16 Horos p 15 p 17 1986 dlya orkestru 16 Tracees 1987 dlya orkestru 6 ATA 1987 dlya orkestru 16 Tuorakemsu 1990 dlya orkestru 3 40 Kyania 1990 dlya orkestru 23 Roai 1991 dlya orkestru 17 Krinoidi 1991 dlya orkestru 15 Mosaiques 1993 dlya orkestru 8 Dammerschein 1993 1994 dlya orkestru 89 vikonavciv 14 Ioolkos 1996 dlya orkestru 8 Sea Change 1997 dlya orkestru 10 Koiranoi 1995 dlya orkestru 88 vikonavciv 12 Dlya instrumentiv solo z orkestrom Pithoprakta 1955 1956 dlya strunnogo orkestru 2 trubi i udarni 10 Synaphai 1969 dlya fortepiano z orkestrom 14 Erikthon 1974 dlya fortepiano z orkestrom 15 Ais 1980 dlya baritonu udarnih i orkestru 17 Keqrops 1986 dlya fortepiano i orkestru 17 Troorkh 1991 dlya trubi z orkestru 17 Dox orkh 1991 dlya skripki i orkestru 89 20 Dlya horu ta instrumentalnih ansambliv Zyia 1952 2 versiyi dlya soprano cholovichogo horu minimum 10 i duetu flejti fortepiano dlya soprano flejti fortepiano 10 Oresteia 1965 1966 dlya dityachogo horu dlya mishanogo horu i ansamblyu 46 Medea Senecae 1967 dlya cholovichogo horu i kvintetu klarneta fagotu trubi violoncheli udarnih 25 A Colone 1977 dlya cholovichogo abo zhinochogo horu 20 i ansamblyu 18 14 Chant des Soleils 1983 dlya mishanogo horu dityachogo horu midnih 18 minimum udarnih 8 Idmen A 1985 dlya mishanogo horu 32 minimum i 4 udarni 14 Dlya horu i solistiv dlya horu La colombe de la paix 1953 dlya alta i mishanogo horu ne opublikovano Stamatis Katotakis chanson de table 1953 dlya solista i cholovichogo horu ne opublikovano Nuits 1967 1968 dlya mishanogo horu 12 A Helene 1977 zhinochogo abo cholovichogo horu 10 Serment Orkos 1981 dlya mishanogo horu 32 vikonavci 7 Nekuia 1981 dlya mishanogo horu 54 chi 80 i dlya orkestru 26 Knephas 1990 dlya mishanogo horu 10 Pu Wijnuej We Fyp 1992 dlya dityachogo horu 10 Les Bacchantes 1993 dlya baritonu ta zhinochogo horu 16 minimum ansambl 90 60 Sea Nymphs 1994 dlya mishanogo horu 8 Kamerno vokalna muzika N shima 1975 dlya 2 meco soprano ta kvintetu 2 valtorni 2 trubi violonchel 17 Akanthos 1977 dlya soprano i oktetu flejti klarneta fortepiano 2 skripki alta violoncheli kontrabasu 11 Pour Maurice 1982 dlya baritonu fortepiano 4 Kassandra 1987 dlya baritonu ta udarnih 11 La Deesse Athena 1992 dlya baritonu i ansamblyu 11 9 Dlya instrumentalnih ansambliv Dhipli Zyia 1952 dlya skripki i violoncheli 5 30 Trois poemes 1952 dlya rozpovidacha i fortepiano ne opublikovano Syrmos 1959 dlya strunnogo ansamblyu 14 ST 10 1 080262 1956 1962 ansambl 10 12 ST 4 1 080262 1956 1962 strunnij kvartet 11 Morsima Amorsima ST 4 2 030762 1956 1962 kvartet fortepiano skripki violoncheli kontrabasu 11 Atrees ST 10 3 060962 1956 1962 ansambl 11 15 Eonta 1963 1964 dlya fortepiano i kvintetu midnih 18 Hiketides 1964 dlya kvartetu midnih i strunnih ansambliv 10 Akrata 1964 1965 dlya duhovogo ansamblyu 11 Polytope de Montreal 1967 4 ansambli 14 vikonavciv 6 Anaktoria 1969 oktet dlya klarneta fagotu valtorni 2 skripki alta violoncheli kontrabasu 11 Persephassa 1969 dlya 6 udarnih 24 Aroura 1971 dlya strunnogo ansamblyu 12 Charisma 1971 duet klarneta violoncheli 4 Linaia Agon 1972 trio midnih dlya valtorni trubi tubi Phlegra 1975 ansambl 11 14 Psappha 1975 dlya udarnih 13 Retours windungen 1976 dlya 12 violonchelej 8 Epei 1976 sekstet duhovi ta kontrabas 13 Dmaathen 1976 duet goboj udarni 10 Ikhoor 1978 strunne trio 11 Pleiades 1978 dlya 6 udarnih 46 Palimpsest 1979 ansambl 11 11 Dikhthas 1979 duet skripki fortepiano 12 Komboi 1981 duet klavesin udarni 17 Tetras 1983 strunnij kvartet 16 Khal Perr 1983 kvintet midnih 2 udarni 10 30 Thallein 1984 ansambl 14 vikonavciv 17 Idme B 1985 dlya 6 udarnih 13 30 Alax 1985 3 ansambli 30 vikonavciv 21 30 A l ile de Goree 1986 klavesin i ansambl 12 14 Akea 1986 fortepiano i strunnij kvartet 12 Jalons 1986 ansambl 15 15 XAS 1987 kvartet saksofoniv 9 Rebonds 1987 1988 udarni 8 Waarg 1988 ansambl 13 16 Echange 1989 dlya bas klarneta i ansamblyu 14 Epicyclarinetae 1989 dlya violoncheli i ansamblyu 12 Oophaa 1989 duet klavesin i udarni 9 Okho 1989 udarni trio 13 30 Tetora 1990 strunnij kvartet 17 Paille in the wind 1992 dlya violoncheli i fortepiano 4 Mnamas Xapin Witoldowi Lutoslawskiemu 1994 kvartet midnih 4 Ergma 1994 strunnij kvartet 9 Kai 1995 ansambl 9 8 Voile 1995 dlya strunnogo ansamblyu 20 5 30 Kuilenn 1995 dlya duhovogo ansamblyu 7 30 Hunem Iduhey 1996 duet skripki violoncheli 3 Roscobeck 1996 duet violoncheli kontrabasu 8 Ittidra 1996 strunnij sekstet 8 30 Zythos 1996 dlya trubi ta 6 udarnih 8 O Mega 1997 udarni i ansambl 13 4 Plekto 1993 sekstet dlya flejti klarneta udarnih fortepiano skripki violoncheli 14 Dlya instrumentiv solo Dlya fortepiano 7 tvoriv bez nazvi Menuet Ariya Allegro molto Melodiya Andante 1949 50 fortepiano ne opublikovano 6 pisen 1951 dlya fortepiano 8 Herma 1961 dlya fortepiano 10 Evryali 1973 fortepiano 11 Mists 1981 fortepiano 12 A R Prisvyata Ravelyu 1987 dlya fortepiano 3 Inshi Nomos Alpha 1965 1966 violoncheli 17 Mikka 1971 dlya skripki 4 Gmeeoorh 1974 dlya organu 20 to 29 Theraps 1975 1976 dlya kontrabasu 11 Khoai 1976 dlya klavesinu 15 Mikka S 1976 dlya skripki 5 Kottos 1977 dlya violoncheli 8 Embellie 1981 dlya alta 7 Naama 1984 dlya klavesinu 16 Keren 1986 dlya trubi 6 Elektronna muzika ta elektroakustichni kompoziciyi elektronna muzika 7 Concret PH 1958 yu elektronna muzika 2 45 Analogiques A amp B 1958 1959 dlya strunnogo ansamblyu i elektroniki 7 30 Orient Occident 1960 elektronna muzika 12 Bohor 1962 elektronna muzika 21 30 Kraanerg 1968 1969 dlya strunnogo ansamblyu i elektroniki 23 75 Hibiki Hana Ma 1969 1970 elektronna muzika 18 Persepolis 1971 elektronna muzika 56 Polytope de Klarnetaipu 1972 elektronna muzika 24 Mycenae Alpha 1978 elektronna muzika 10 La Legende d Eer 1977 elektroakustichna kompoziciya 55 Taurhiphanie 1987 elektronna muzika 10 45 Voyage absolu des Unari vers Andromede 1989 elektronna muzika 15 30 Gendy3 1991 elektronna muzika 20 S 709 1994 elektronna muzika 7 Inshe Pour la Paix 1981 4 versiyi dlya mishanogo horu 10 dlya mishanogo horu magnitofonnoyi plivki 4 rozpovidachiv 4 rozpovidacha i magnitofonnoyi plivki elektronnij zapis 26 45 Nyuyo 1985 kvartet Yaponskih instrumentiv shakuhachi sanger i 2 koto 10 BibliografiyaAndrej Gorohov Muzprosvet Moskva Flyuid 2010 S 221 222 Yannis Ksenakis ros C Kogoutek Tehnika kompozicii v muzyke HH veka M Muzyka 1976 Amagali Rosemary Tristano 1975 Texture as an Organizational Factor in Selected Works of Iannis Xenakis M M Thesis Indiana University Baltensperger Andre 1995 Iannis Xenakis und die Stochastische Musik Komposition im Spannungsfeld von Architektur und Mathematik Zurich Paul Haupt Bardot Jean Marc 1999 Cendrees de Xenakis ou l emergence de la vocalite dans la pensee xenakienne Undergraduate thesis equivalent Saint Etienne Universite Jean Monnet Biasi Salvatore di 1994 Musica e matematica negli anni 50 60 Iannis Xenakis Bologne Universita degli Studi di Bologna Philip Clark Iannis Xenakis in Rob Young ed The Wire Primers A Guide to Modern Music London Verso 2009 pp 191 198 angl Harley James 2004 Xenakis his life in music London Taylor amp Francis Books ISBN 0 415 97145 4 Mache Francois Bernard 2002 Portrait s de Iannis Xenakis Seuil ISBN 2 7177 2178 9 Matossian Nouritza 1990 Xenakis London Kahn and Averill ISBN 1 871082 17 X Varga Balint Andras 1996 Conversations with Iannis Xenakis London Faber and Faber ISBN 0 571 17959 2 Xenakis Iannis 2001 Formalized Music Thought and Mathematics in Composition Harmonologia Series No 6 Hillsdale NY Pendragon Press ISBN 1 57647 079 2PrimitkiBibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 Benezit Dictionary of Artists OUP 2006 ISBN 978 0 19 977378 7 d Track Q217595d Track Q24255573d Track Q1547776 Encyclopaedia Britannica d Track Q5375741 Iannis Xenakis d Track Q17299517 Deutsche Nationalbibliothek Record 118771566 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 http arch pavouk cz index php architekti 1650 xenakis iannis https www lifo gr now athens i palia kypseli mia eythymi geitonia me ta ola tis Mitchell T Sedition and Alchemy A Biography of John Cale London Peter Owen Publishers 2003 P 32 239 p ISBN 978 0 7206 1132 8 d Track Q7176251d Track Q84d Track Q24255741d Track Q15303594 CONOR Sl d Track Q16744133 www academiedesbeauxarts fr d Track Q107215022DzherelaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Category Iannis Xenakis Sajt prisvyachenij kompozitorovi 31 bereznya 2007 u Wayback Machine fr angl Yanis Ksenakis 5 lipnya 2007 u Wayback Machine ros Cya stattya nalezhit do dobrih statej ukrayinskoyi Vikipediyi