Хунвейбіни (кит. трад. 紅衛兵, спр. 红卫兵, піньїнь: Hóng Wèibīng, червоногвардійці) — члени створених у 1966–1967 роках войовничих груп та загонів студентської і шкільної молоді в Китаї, за допомогою яких Мао Цзедуну вдалося провести «Культурну революцію».
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZqTDFKbFpGOUhkV0Z5WkhOZmFXNWZWR2xoYmlVeU4yRnViV1Z1WDFOeGRXRnlaUzVxY0djdk1qSXdjSGd0VW1Wa1gwZDFZWEprYzE5cGJsOVVhV0Z1SlRJM1lXNXRaVzVmVTNGMVlYSmxMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Мао Цзедун та його послідовники хотіли добитися повного розриву з минулим. Надаючи хунвейбінам змогу діяти з власної ініціативи, правляча група довкола Мао спрямовувала активність у запланованому напряму.
Хунвейбіни підтримали заклик викорінювати "чотири пережитки": старі ідеї, стару культуру, старі звичаї, старі звички. Учнів заохочували доносити на начальників, учителів і навіть батьків. Студенти вимаршовували вулицями, б'ючи в барабани, ґонґи і викрикуючи гасла. Часом хунвейбіни судили жертв на вулиці, проводячи їх через місто закутими в кайданах. Хунвейбіни перейнялися культом Мао та «Червоною Книжечкою».
З часом хунвейбіни розкололися на дві фракції, і міста стали ареною конфлікту (часто фізичного) між цими угрупованнями.
Підрозділи Народно-визвольної армії підтримували хунвейбінів у 1966—1968 роки, але надійно стримали їх, коли Мао наказав змінити політичну лінію.
Походження
Вперше хунвейбінами назвали себе студенти середньої школи університету Цінхуа. Назва з’явилась на основі двох дацзибао, що було випущено 25 травня – 2 червня 1966. Студенти стверджували, що критика історичної п’єси «Розжалування Хай Жуя» є справою політичною і потребує значно більшої уваги.
Група студентів з середньої школи Цінхуа на чолі з Чжан Ченчжі та Пекінського університету на чолі з написала дацзибао як конструктивну критику адміністрацій університету Цінхуа та Пекінського університету, які звинувачували у підтримці елітаризму інтелектуалів та буржуазності. Більшість перших хунвейбінів походили з так званих «п'яти червоних».
Адміністрації та інші студенти охрестили хунвейбінів радикалами та контрреволюціонерами, через що останні були вимушені збиратись таємно – серед руїн Старого Літнього палацу. Однак, пізніше Мао Цзедун наказав передавати їхній маніфест по національному радіо та опублікувати в газеті «Женьмінь жибао». Це надало хунвейбінам політичну легітимність, і аналогічні групи швидко почали з’являтися по всьому Китаю.
Через роздрібненість, що швидко з’явилася в русі, президент Лю Шаоці на початку червня 1966 року ухвалив рішення відправити на місця «робочі групи» Комуністичної партії Китаю (КПК). Діяльність цих робочих груп очолював Чжан Чуньцяо, голова Департаменту пропаганди Китаю. Цими робочими колективами були сформовані групи хунвейбінів на чолі з дітьми кадрових робітників. Усі ці дії були спробами КПК зберегти чинний державний апарат і тримати рух хунвейбінів під контролем.
Мао, стурбований тим, що ці робочі групи заважають перебігу Культурної революції, відправив Чень Боду, Цзян Цін, Кан Шена та інших приєднатися до хунвейбінів та боротися з робочими групами. У липні 1966 року Мао наказав відсторонити ті робочі групи, що залишились (проти бажання Лю Шаоці) і засудив їх за «П'ятдесят днів білого терору». Організації хунвейбінів булі вільні організовуватись без дозволу та участі партії, і за кілька тижнів, за підтримки прихильників Мао, їхні групи з’явилися майже в кожній школі Китаю.
Чан Кайши вважав, що Мао втратив довіру до чиновників і членів КПК, членів Комуністичної ліги молоді Китаю і навіть до робітників, селян і солдатів, тому він вирішив використати студентів-хунвейбінів для збереження свого авторитету.
Роль під час Культурної революції
Червоний серпень і Червоний терор
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUwTHpFNU5qWXRNVEZmTVRrMk5pVkZOU1ZDT1NWQ05Ea2xSVFlsT1VNbE9EZ3hOU1ZGTmlVNU55VkJOU1ZGTlNWQk5DVkJPU1ZGTlNWQlJTVTRPU1ZGT1NVNU55VkJPQ1ZGTmlWQ09DVkNPQ1ZGT0NWQk1TVTRReTBsUlRVbE9EVWxRVUlsUlRVbFFqRWxPRUVsUlRVbE9FUWxPREVsUlRRbFFqZ2xPREFsUlRRbFFqZ2xRVVF1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFRFNU5qWXRNVEZmTVRrMk5pVkZOU1ZDT1NWQ05Ea2xSVFlsT1VNbE9EZ3hOU1ZGTmlVNU55VkJOU1ZGTlNWQk5DVkJPU1ZGTlNWQlJTVTRPU1ZGT1NVNU55VkJPQ1ZGTmlWQ09DVkNPQ1ZGT0NWQk1TVTRReTBsUlRVbE9EVWxRVUlsUlRVbFFqRWxPRUVsUlRVbE9FUWxPREVsUlRRbFFqZ2xPREFsUlRRbFFqZ2xRVVF1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Мао Цзедун особисто висловив підтримку хунвейбінів у листі до організації хунвейбінів Університета Цінхуа від 1 серпня 1966. Під час «Червоного серпня» в Пекіні Мао дав публічний поштовх руху на масовому мітингу 18 серпня на площі Тяньаньмень. Мао з'явився на площі Тяньаньмень в оливково-зеленій військовій формі, якій віддавали перевагу хунвейбіни, але яку не носив уже багато років. Він особисто привітав 1500 чоловік і привітав рукою 800 000 хунвейбінів і глядачів унизу. Велика кількість людей з числа «п'яти чорних» зазнала переслідувань і була вбита.
Мітинг очолив Чень Бода, Лінь Бяо виступив із програмною промовою. Лідери хунвейбінів, що під проводом Не Юаньцзи, також виступили з промовами. Лідер хунвейбінів середньої школи Сон Біньбінь одягнув червону пов'язку з написом «Червона гвардія» на Мао Цзедуна, який знаходився на мітингу шість годин. Цей мітинг був першим із восьми смотрів, які Мао влаштував хунвейбінам на площі Тяньаньмень восени 1966 року. Саме він означив хунвейбінів як рушійну силу Культурної революції на її початку.
Другий мітинг, що відбувся 31 серпня, очолили Кан Шен і Лінь Бяо, на яких також з’являються червоні пов'язки. Останній мітинг відбувся 26 листопада 1966 року. Усього голова привітав від одинадцяти до дванадцяти мільйонів хунвейбінів, більшість з яких приїхали здалеку, щоб бути присутніми на мітингах, у тому числі на мітингу, проведеному в День утворення Китайської Народної Республіки 1966 року, який включав традиційний військовий парад.
«Сокрушити чотири пережитки»
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxoTDFkaGJteHBkRzlrTG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxWFlXNXNhWFJ2WkM1cWNHYz0uanBn.jpg)
У серпні 1966 року 11-й пленум ЦК КПК ратифікував «Шістнадцять статей», документ, у якому викладалися задачі Культурної революції та роль, яку студенти мали в ній відігравати. Після мітингу 18 серпня хунвейбіни пройшли маршем Китаєм у рамках кампанії з викорінення «чотирьох пережитків». Старі книги та предмети мистецтва були знищені, музеї розграбовані, вулиці перейменовані на революційний лад. Нападів зазнали багато відомих храмів, святинь та інших об'єктів культурної спадщини.
В листопаді 1966 року зазнав нападу групи хунвейбінів з Пекінського педагогічного університету на чолі з Тан Хоуланом цвинтар Кунлінь. Під час осквернення цвинтаря труп герцога Яньшена у 76-му поколінні був витягнутий з могили та оголеним повішений на дереві перед палацом.
Напади на культурні та історичні об'єкти здійснялись у період з 1966 по 1967 рік. Одного з найбільших пошкоджень було завдано гробниці імператора Ванлі династії Мін, де знаходились рештки його та імператриці, а також різні артефакти з гробниці. Тільки між нападами на гробниці Ван Лі та Конфуція жертвами Культурної революції стало понад 6618 історичних артефактів.
Також переслідувалась особиста власність, якщо вважалось, що вона належить до «чотирьох пережитків». Зазвичай, релігійні тексти та зображення конфісковувалися та спалювалися. В інших випадках предмети, що мають історичне значення, залишалися на місці, але спотворювалися, наприклад, на сувої династії Цинь були частково видалені письмена, а на різьблених фігурках по каменю та дереву були пошкоджені обличчя.
Одночасно з руйнуванням попередньої культури та історії відбувалося так зване «перевиховання». Протягом усієї Культурної революції хунвейбіни використовували школи для пропагування ідей Культурної революції, а також демонстрацію ідей, які представляли попередню епоху, ідеалізуючи «чотири пережитки». Часто це робилось за допомогою плакатів дацзибао на стінах шкіл, що викривали людей, що вели «буржуазний» спосіб життя.
Напади на культуру швидко переросли в напади на людей. Хоча положення «Шістнадцяти статей» передбачали, що для здійснення Культурної революції слід використовувати переконання, а не силу, посадові особи та «буржуазні елементи» зазнавали фізичних та психологічних нападів. 22 серпня 1966 р. було видано директиву про заборону на втручання поліції у діяльність революційних організацій. Тих у поліції, які виступили проти директиви, назвали «контрреволюціонерами». Через підтримку з боку влади дії хунвейбінів ставали дедалі жорстокішими.
Стан громадської безпеки в Китаї погіршився через те, що центральне керівництво зняло санкціонувало насильницькі дії. Сі Фучжи, начальник національної поліції, сказав, що немає «нічого страшного», якщо революціонери забивають «поганих людей» до смерті. Протягом приблизно двох тижнів лише у західному районі Пекіна насильницькою смертю загинуло близько 100 вчителів, представників шкільних адміністрацій та просто освічених працівників. Число поранених було «надто великим, щоб його можна було підрахувати».
Найжахливіші аспекти кампанії включали численні випадки катувань, убивств та публічних принижень. Багато людей, які стали об'єктами «боротьби», не витримували стресу та чинили самогубство. У серпні та вересні 1966 року тільки в Пекіні було вбито 1772 особи. У вересні в Шанхаї було 704 самогубства та 534 смерті, пов'язані з культурною революцією. В Ухані за той же період сталося 62 самогубства та 32 вбивства.
Головний удар революції прийшовся на інтелектуалів. Багатьох було звільнено з офіційних посад, таких як викладачі в університетах, і відправлено на найбільш непрестижну роботу, як «підмітання дворів, будівництво та прибирання туалетів з 7 ранку до 5 вечора», що мало спонукати їх розкаятись у минулих «помилках». В офіційному звіті від жовтня 1966 р. говорилося, що хунвейбінами було заарештовано 22 000 «контрреволюціонерів».
Хунвейбінам також було доручено викорінити так званих каппутистів – тих, що стоять при владі та «йдуть капіталістичним шляхом». Цей поширилось і на найвищі ешелони КПК, багато високопоставлених партійних діячів, таких як Лю Шаоці, Ден Сяопін і Пен Дехуай, зазнали вербальних і фізичних нападів з боку хунвейбинов. Лю Шаоці став особливою мішенню, оскільки він посів місце Мао як голови держави після «Великого стрибка». Хоча Мао пішов зі своєї посади, він був обурений тим, що Лю взяв кермо правління комуністичним Китаєм.
Зіткнення з НВАК
Хунвейбіни не були повністю безкарними. Їм було заборонено входити до Чжуннаньхая, Забороненого міста або будь-якого військового об'єкта, де зберігалась секретна інформація (дані розвідки, розробка ядерної зброї тощо). Кілька разів вони намагалися штурмувати Чжуннаньхай, і 8341 спеціальний полк, який відповідав за безпеку Мао, відкривав по них вогонь.
Цзян Цін просувала ідею про те, що хунвейбіни мають «сокрушити НВАК», а Лінь Бяо, певною мірою, підтримував її слова. У той же час частина воєначальників, не звертаючи уваги на хаос, з яким доводилося мати справу Народно-визвольної армії (НВАК), ігнорували накази і атакували червоногвардійців щоразу, коли їхнім базам та людям загрожувала небезпека. Коли хунвейбіни проникли на заводи та інші виробництва, вони зіштовхнулися з опором із боку груп робітників і селян, які прагнули зберегти статус-кво. Крім того, всередині самого руху існували запеклі розбіжності, особливо за соціальною та політичною ознакою. Найбільш радикальні студенти часто конфліктували з консервативнішими.
Керівництво в Пекіні намагалося одночасно стримувати і заохочувати хунвейбінів, вносячи сум'яття в і без того хаотичну політичну ситуацію. З одного боку, Група у справах «культурної революції» знову і знову закликала відмовитись від насильства. З іншого боку, НВАК було наказано надавати допомогу червоногвардійцям з транспортом та житлом, а також в організації мітингів. До кінця 1966 року більшість групи у справах культурної революції вважала, що хунвейбіни стали політичним тягарем. Кампанія проти «каппутистів» призвела до анархії, дії червоногвардійців спричинили консерватизм серед китайських робітників, а відсутність дисципліни та розкол усередині руху зробили хунвейбінів політично небезпечними. У 1967 р. було схвалено рішення розігнати студентський рух.
Придушення силами НВАК (1967–1968)
У лютому 1967 року центром було схвалено рішення про видалення хунвейбінів зі сцени культурної революції з метою відновлення стабільності. У лютому та березні НВАК силою придушила найбільш радикальні угруповання червоногвардійців у провінціях Сичуань, Аньхой, Хунань, Фуцзянь та Хубей. Студентам було наказано повернутися до навчання; студентський радикалізм було оголошено «контрреволюційним» та заборонено. Ці групи, а також багато їхніх прихильників пізніше були названі "елементами Шістнадцятого травня" на честь ультралівої організації хунвейбінів, що базувалась в Пекіні.
Елементи Шістнадцятого травня (五一六分子) були названі на честь так званого Армійського корпусу 16 травня (五一六兵团; 1967–1968), ультралівих червоногвардійців Пекіна в перші роки Культурної революції (1966-1976), які за підтримки Цзян Цін націлились на Чжоу Еньлая. Назва походить від Директиви 16.05 (五一六通知), історичного документа, підписання якого вважається початком культурної революції. Однак Мао був стурбований їх радикалізмом, тому наприкінці 1967 року корпус був оголошений поза законом за звинуваченнями у змові та симпатіях анархізму, після чого відбувся арешт більшості членів Групи у справах культурної революції (крім Цзян Цін). Пізніше було розпочато загальнонаціональну кампанію з ліквідації «Елементів шістнадцятого травня», яка за іронією долі призвела до ще більшого хаосу та анархії.
Численна кількість невинних людей була звинувачена у приналежності до «елементів шістнадцятого травня» і безжально переслідувалася. Тільки в провінції Цзянсу було «виявлено» понад 130 000 «елементів шістнадцятого травня», понад 6000 чоловік або загинули, або отримали важкі поранення.
Навесні почалася масова реакція у відповідь. Студенти атакували символи влади та підрозділи НВАК; проте атаки не спрямовувались на маршала Лінь Бяо, міністра національної оборони та одного із найближчих союзників Мао Цзедуна. Наказ Мао, Групи у справах культурної революції, Державної ради та Центрального комітету з військових справ НВАК від 5 вересня 1967 р. постановив НВАК відновити порядок у Китаї і покласти край хаосу. Наказ надійшов протягом кількох місяців після інцидентів, коли сили НВАК не підпорядковувалися наказам уряду (в тому числі інцидент в Ухані).
Наступного року НВАК жорстоко придушила рух хунвейбінів, причому придушення часто було жорстоким. Союз радикальних червоногвардійських угруповань у провінції Хунань, який отримав назву Шен У Лянь, брав участь, наприклад, у зіткненнях з місцевими підрозділами НВАК і в першій половині 1968 р. був насильно розігнаний. У той же час НВАК провела безпрецедентні для Культурної революції масові страти червоногвардійців у провінції Гуансі.
Рештки руху було розпущено в Пекіні влітку 1968 року. Повідомляється, що на аудієнції лідерів хунвейбінів у Мао голова зі сльозами на очах м'яко повідомив про згортання руху. Репресії з боку НВАК були не такими м'якими.
Після літа 1968 року деякі радикальніші студенти продовжували подорожувати Китаєм і грати неофіційну роль у культурній революції, але на той час офіційна і істотна роль руху добігла кінця.
Рустикація
З 1962 по 1979, від 16 до 18 мільйонів молодих людей було заслано в села з метою «перевиховання».
Відправлення міських студентів до села також використовувалося для розрядки студентського фанатизму, збудженого червоногвардійцями. 22 грудня 1968 року голова Мао доручив «Женьмінь жибао» опублікувати статтю під назвою «У нас теж дві руки, так не будемо байдикувати в місті», в якій цитувалися слова Мао: «Інтелектуальна молодь має вирушити до села і мати досвід життя в сільській бідності». Популярним стало гасло «Високо в гори й униз у села».
В культурі
- «Червоногвардієць» (1967), шпигунський роман Ніка Картера, містить сцени Культурної революції в Шанхаї з участю хунвейбінів
- В автобіографічному романі «Син Революції» (1983), протагоніст, Лян Хен, стає хунвейбіном у віці 12 років, незважаючи на роки переслідувань, які він і його родина зазнали від них.
- У фільмі «Останній імператор» (1987) є сцена, де хунвейбіни принижують наглядача в’язниці, який доброзичливо ставився до імператора Пу І.
- Мемуари Ніен Чен «Життя і смерть у Шанхаї» (1987) описують діяльність червоногвардійців Шанхая під час Культурної революції.
- У своєму найвідомішому творі, біографічному романі «Дикі лебеді», Чжан Юн описує події Культурної революції, в тому числі епізод участі в ній хунвейбінів і наступну рустикацію.
- У фільмі «Блакитний повітряний змій» (1993) однокласники Тей Тоу показані в червоних пов'язках хунвейбінів. Фільм закінчується тим, що червоногвардійці "викривають" його вітчима.
- Сцени з участю хунвейбінів часто з’являються у фільмі Чжана Їмоу «Жити» (1994)
- У фільмі «Червона скрипка» є сцена, де однойменну скрипку поспіхом ховають у підлозі будинку. Червоногвардійці приходять, вламуються і силоміць вилучають (порожній) футляр і спалюють. Скрипка зберігається, прихована, щоб продовжити свою Одіссею.
- Автобіографічний роман Цзі-лі Цзян «Дівчина з червоною краваткою» (1997) розповідає про її досвід життя в добу Культурної революції, в якій чільне місце займали хунвейбіни. Головна героїня часто мріє стати однією з них.
- У своїй автобіографії «Банда одного: Мемуари червоногвардійця» Фан Шен розповідає про свою участь у русі.
- Письменниця Чжай Чженьхуа в автобіографічному романі «Червона квітка Китаю» розповідає про свій досвід участі у русі.
- У романі Мо Яня «Жаба» хунвейбіни згадуються кілька разів, зазвичай у сценах публічних судових процесів.
- Рух хунвейбінів постійно спливає у науково-фантастичному романі китайського письменника Лю Цисіня «Проблема трьох тіл». Дія роману розгортається в епоху розпалу Культурної революції. Головна героїня, жінка-астрофізик, стає свідком переслідувань і вбивства батька через його належність до інтелигенції.
- Рух хунвейбінів, і особливо роль, яку Цзян Цін відігравала в їх створенні, розкривається в документальному телесеріалі Адама Кертіса «Не можу викинути тебе з голови»(2021).
- Рефлексії над подіями Культурної революції присвячена автобіографія Лян Сяошена «Сповідь колишнього хунвейбіна»
Див. також
Примітки
- Chesneaux, p. 141
- Gao, Gao; Kwok, D. W. Y. (1996). Turbulent decade : a history of the cultural revolution. Honolulu: University of Hawai'i Press. ISBN . OCLC 45842992.
- Tanigawa, Shinichi (2007). Dynamics of the Chinese cultural revolution in the countryside : Shaanxi, 1966-1971. ISBN . OCLC 320471377.
- Singer, Martin (1971). Educated youth and the cultural revolution in China. Ann Arbor: University of Michigan, Center for Chinese Studies. ISBN . OCLC 643552691.
- Meisner, p. 334
- Meisner, p. 335
- Meisner, p. 366
- Kai-Shek, Chiang (9 October 1966). "中華民國五十五年國慶日前夕告中共黨人書" [Manifesto to the CPC Members on the Eve of the National Day of the 55th Years of the Republic of China]. 總統蔣公思想言論總集 (in Traditional Chinese). 中正文教基金會 (Chungcheng Cultural and Educational Foundation). Retrieved 11 March 2021.
今天很明白的事實,就是毛澤東對於你們這一代,從黨政軍領導幹部到黨員團員及其所謂工農兵群眾,根本上都不敢相信,認為都已不可靠了,所以它不得不寄望下一代無知的孩子們,組訓「紅衛兵」來保衛它個人生命,來保衛它獨夫暴政、生殺予奪的淫威特權。
- (Chinese)Ni, Tianqi (7 April 2011). "倪天祚, "毛主席八次接见红卫兵的组织工作" 中国共产党新闻网" [Chairman Mao received the organization of the Red Guards eight times.]. people.com.cn.
- Wang, Youqin (2001). "Student Attacks Against Teachers: The Revolution of 1966" (PDF). The University of Chicago. (PDF) from the original on 17 April 2020.
- Jian, Guo; Song, Yongyi; Zhou, Yuan (2006). Historical Dictionary of the Chinese Cultural Revolution. Scarecrow Press. ISBN 978-0-8108-6491-7. from the original on 11 June 2020. Retrieved 10 July 2020.
- Van der Sprenkel, p. 455
- Meisner, p. 339-40
- Esherick, Joseph; Pickowicz, Paul; Walder, Andrew G. (2006). The Chinese cultural revolution as history. Stanford, Calif.: Stanford University Press. ISBN . OCLC 61513116.
- Ryan, Chris; Gu, Huimin (2009). Tourism in China : destination, cultures and communities. New York: Routledge. ISBN . OCLC 227922566.
- "Asiaweek article". Asiaweek. 3 January 1984 – via Google Books.
- Jeni Hung (5 April 2003). "Children of Confucius". The Spectator. Retrieved 4 March 2007.
- Burn, loot and pillage! Destruction of antiques during China’s Cultural Revolution. AFC China. 10 лютого 2013.
- Yang, Rae (1997). Spider Eaters. University of California Press. с. p. 116.
{{}}
:|pages=
має зайвий текст () - Meisner, p. 339
- MacFarquhar, Roderick; Schoenhals, Michael (2006). Mao's Last Revolution. Harvard University Press. с. p. 125-6.
{{}}
:|pages=
має зайвий текст () - MacFarquhar & Schoenhals; p. 515
- MacFarquhar & Schoenhals; p. 124
- Howard, p. 169.
- Karnow, p. 209
- Karnow, pp. 232, 244
- Meisner, p. 341
- Meisner, p. 351-52
- Meisner, p. 361-62
- Riskin, Carl; United Nations Development Programme (2000). China human development report 1999 : transition and the state. New York: Oxford University Press. ISBN . OCLC 44391756.
- Bramall, Chris (2007). Industrialization of rural China. Oxford: Oxford University Press. ISBN . OCLC 71126841.
- Lu, Shu Jiang (2007). When Huai flowers bloom : stories of the Cultural Revolution. Albany: State University of New York Press. ISBN . OCLC 181102751.
Див. також
- Chan, A; 'Children of Mao: Personality Development and Political Activism in the Red Guard Generation'; University of Washington Press (1985)
- Chesneaux, J; 'China: The People's Republic Since 1949'; Harvester Press (1979)
- Howard, R; "Red Guards are always right". New Society, 2 February 1967, pp. 169–70.
- Karnow, S; 'Mao and China: Inside China's Cultural Revolution'; Penguin (1984)
- Meisner, M; 'Mao's China and After: A History of the People's Republic Since 1949'; Free Press (1986)
- Teiwes, F; "Mao and His Followers". A Critical Introduction to Mao Zedong; Cambridge University Press (2010)
- Van der Sprenkel, S; The Red Guards in perspective. New Society, 22 September 1966, pp. 455–6.
- Walder, A; 'Fractured Rebellion: the Beijing Red Guard Movement'; Harvard University Press (2009)
Посилання
- Китай для чайников Ч.5/6 Беспредел (1965—1969)| Этап диких танцев| Хунвейбины | Культурная революция
- Пол Джонсон. Современность. ГЛАВА ШЕСТНАДЦАТАЯ.Эксперимент над половиной человечества [ 10 червня 2015 у Wayback Machine.] (рос.)
- (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Hunvejbini kit trad 紅衛兵 spr 红卫兵 pinyin Hong Weibing chervonogvardijci chleni stvorenih u 1966 1967 rokah vojovnichih grup ta zagoniv studentskoyi i shkilnoyi molodi v Kitayi za dopomogoyu yakih Mao Czedunu vdalosya provesti Kulturnu revolyuciyu Hunvejbini u 1966 roci Mao Czedun ta jogo poslidovniki hotili dobitisya povnogo rozrivu z minulim Nadayuchi hunvejbinam zmogu diyati z vlasnoyi iniciativi pravlyacha grupa dovkola Mao spryamovuvala aktivnist u zaplanovanomu napryamu Hunvejbini pidtrimali zaklik vikorinyuvati chotiri perezhitki stari ideyi staru kulturu stari zvichayi stari zvichki Uchniv zaohochuvali donositi na nachalnikiv uchiteliv i navit batkiv Studenti vimarshovuvali vulicyami b yuchi v barabani gongi i vikrikuyuchi gasla Chasom hunvejbini sudili zhertv na vulici provodyachi yih cherez misto zakutimi v kajdanah Hunvejbini perejnyalisya kultom Mao ta Chervonoyu Knizhechkoyu Z chasom hunvejbini rozkololisya na dvi frakciyi i mista stali arenoyu konfliktu chasto fizichnogo mizh cimi ugrupovannyami Pidrozdili Narodno vizvolnoyi armiyi pidtrimuvali hunvejbiniv u 1966 1968 roki ale nadijno strimali yih koli Mao nakazav zminiti politichnu liniyu PohodzhennyaVpershe hunvejbinami nazvali sebe studenti serednoyi shkoli universitetu Cinhua Nazva z yavilas na osnovi dvoh daczibao sho bulo vipusheno 25 travnya 2 chervnya 1966 Studenti stverdzhuvali sho kritika istorichnoyi p yesi Rozzhaluvannya Haj Zhuya ye spravoyu politichnoyu i potrebuye znachno bilshoyi uvagi Grupa studentiv z serednoyi shkoli Cinhua na choli z Chzhan Chenchzhi ta Pekinskogo universitetu na choli z napisala daczibao yak konstruktivnu kritiku administracij universitetu Cinhua ta Pekinskogo universitetu yaki zvinuvachuvali u pidtrimci elitarizmu intelektualiv ta burzhuaznosti Bilshist pershih hunvejbiniv pohodili z tak zvanih p yati chervonih Administraciyi ta inshi studenti ohrestili hunvejbiniv radikalami ta kontrrevolyucionerami cherez sho ostanni buli vimusheni zbiratis tayemno sered ruyin Starogo Litnogo palacu Odnak piznishe Mao Czedun nakazav peredavati yihnij manifest po nacionalnomu radio ta opublikuvati v gazeti Zhenmin zhibao Ce nadalo hunvejbinam politichnu legitimnist i analogichni grupi shvidko pochali z yavlyatisya po vsomu Kitayu Cherez rozdribnenist sho shvidko z yavilasya v rusi prezident Lyu Shaoci na pochatku chervnya 1966 roku uhvaliv rishennya vidpraviti na miscya robochi grupi Komunistichnoyi partiyi Kitayu KPK Diyalnist cih robochih grup ocholyuvav Chzhan Chuncyao golova Departamentu propagandi Kitayu Cimi robochimi kolektivami buli sformovani grupi hunvejbiniv na choli z ditmi kadrovih robitnikiv Usi ci diyi buli sprobami KPK zberegti chinnij derzhavnij aparat i trimati ruh hunvejbiniv pid kontrolem Mao sturbovanij tim sho ci robochi grupi zavazhayut perebigu Kulturnoyi revolyuciyi vidpraviv Chen Bodu Czyan Cin Kan Shena ta inshih priyednatisya do hunvejbiniv ta borotisya z robochimi grupami U lipni 1966 roku Mao nakazav vidstoroniti ti robochi grupi sho zalishilis proti bazhannya Lyu Shaoci i zasudiv yih za P yatdesyat dniv bilogo teroru Organizaciyi hunvejbiniv buli vilni organizovuvatis bez dozvolu ta uchasti partiyi i za kilka tizhniv za pidtrimki prihilnikiv Mao yihni grupi z yavilisya majzhe v kozhnij shkoli Kitayu Chan Kajshi vvazhav sho Mao vtrativ doviru do chinovnikiv i chleniv KPK chleniv Komunistichnoyi ligi molodi Kitayu i navit do robitnikiv selyan i soldativ tomu vin virishiv vikoristati studentiv hunvejbiniv dlya zberezhennya svogo avtoritetu Rol pid chas Kulturnoyi revolyuciyiChervonij serpen i Chervonij teror Plosha Tyananmen 15 veresnya 1966 roku z nagodi tretogo z vosmi masovih mitingiv hunvejbiniv za uchastyu golovi Mao u 1966 roci Dzherelo China Pictorial Mao Czedun osobisto visloviv pidtrimku hunvejbiniv u listi do organizaciyi hunvejbiniv Universiteta Cinhua vid 1 serpnya 1966 Pid chas Chervonogo serpnya v Pekini Mao dav publichnij poshtovh ruhu na masovomu mitingu 18 serpnya na ploshi Tyananmen Mao z yavivsya na ploshi Tyananmen v olivkovo zelenij vijskovij formi yakij viddavali perevagu hunvejbini ale yaku ne nosiv uzhe bagato rokiv Vin osobisto privitav 1500 cholovik i privitav rukoyu 800 000 hunvejbiniv i glyadachiv unizu Velika kilkist lyudej z chisla p yati chornih zaznala peresliduvan i bula vbita Miting ocholiv Chen Boda Lin Byao vistupiv iz programnoyu promovoyu Lideri hunvejbiniv sho pid provodom Ne Yuanczi takozh vistupili z promovami Lider hunvejbiniv serednoyi shkoli Son Binbin odyagnuv chervonu pov yazku z napisom Chervona gvardiya na Mao Czeduna yakij znahodivsya na mitingu shist godin Cej miting buv pershim iz vosmi smotriv yaki Mao vlashtuvav hunvejbinam na ploshi Tyananmen voseni 1966 roku Same vin oznachiv hunvejbiniv yak rushijnu silu Kulturnoyi revolyuciyi na yiyi pochatku Drugij miting sho vidbuvsya 31 serpnya ocholili Kan Shen i Lin Byao na yakih takozh z yavlyayutsya chervoni pov yazki Ostannij miting vidbuvsya 26 listopada 1966 roku Usogo golova privitav vid odinadcyati do dvanadcyati miljoniv hunvejbiniv bilshist z yakih priyihali zdaleku shob buti prisutnimi na mitingah u tomu chisli na mitingu provedenomu v Den utvorennya Kitajskoyi Narodnoyi Respubliki 1966 roku yakij vklyuchav tradicijnij vijskovij parad Sokrushiti chotiri perezhitki Ostanki imperatora Vanli dinastiyi Min Chervonogvardijci peretyagnuli ostanki imperatora Vanli ta imperatrici do perednoyi chastini grobnici de yih spalili U serpni 1966 roku 11 j plenum CK KPK ratifikuvav Shistnadcyat statej dokument u yakomu vikladalisya zadachi Kulturnoyi revolyuciyi ta rol yaku studenti mali v nij vidigravati Pislya mitingu 18 serpnya hunvejbini projshli marshem Kitayem u ramkah kampaniyi z vikorinennya chotiroh perezhitkiv Stari knigi ta predmeti mistectva buli znisheni muzeyi rozgrabovani vulici perejmenovani na revolyucijnij lad Napadiv zaznali bagato vidomih hramiv svyatin ta inshih ob yektiv kulturnoyi spadshini V listopadi 1966 roku zaznav napadu grupi hunvejbiniv z Pekinskogo pedagogichnogo universitetu na choli z Tan Houlanom cvintar Kunlin Pid chas oskvernennya cvintarya trup gercoga Yanshena u 76 mu pokolinni buv vityagnutij z mogili ta ogolenim povishenij na derevi pered palacom Napadi na kulturni ta istorichni ob yekti zdijsnyalis u period z 1966 po 1967 rik Odnogo z najbilshih poshkodzhen bulo zavdano grobnici imperatora Vanli dinastiyi Min de znahodilis reshtki jogo ta imperatrici a takozh rizni artefakti z grobnici Tilki mizh napadami na grobnici Van Li ta Konfuciya zhertvami Kulturnoyi revolyuciyi stalo ponad 6618 istorichnih artefaktiv Takozh peresliduvalas osobista vlasnist yaksho vvazhalos sho vona nalezhit do chotiroh perezhitkiv Zazvichaj religijni teksti ta zobrazhennya konfiskovuvalisya ta spalyuvalisya V inshih vipadkah predmeti sho mayut istorichne znachennya zalishalisya na misci ale spotvoryuvalisya napriklad na suvoyi dinastiyi Cin buli chastkovo vidaleni pismena a na rizblenih figurkah po kamenyu ta derevu buli poshkodzheni oblichchya Odnochasno z rujnuvannyam poperednoyi kulturi ta istoriyi vidbuvalosya tak zvane perevihovannya Protyagom usiyeyi Kulturnoyi revolyuciyi hunvejbini vikoristovuvali shkoli dlya propaguvannya idej Kulturnoyi revolyuciyi a takozh demonstraciyu idej yaki predstavlyali poperednyu epohu idealizuyuchi chotiri perezhitki Chasto ce robilos za dopomogoyu plakativ daczibao na stinah shkil sho vikrivali lyudej sho veli burzhuaznij sposib zhittya Napadi na kulturu shvidko pererosli v napadi na lyudej Hocha polozhennya Shistnadcyati statej peredbachali sho dlya zdijsnennya Kulturnoyi revolyuciyi slid vikoristovuvati perekonannya a ne silu posadovi osobi ta burzhuazni elementi zaznavali fizichnih ta psihologichnih napadiv 22 serpnya 1966 r bulo vidano direktivu pro zaboronu na vtruchannya policiyi u diyalnist revolyucijnih organizacij Tih u policiyi yaki vistupili proti direktivi nazvali kontrrevolyucionerami Cherez pidtrimku z boku vladi diyi hunvejbiniv stavali dedali zhorstokishimi Stan gromadskoyi bezpeki v Kitayi pogirshivsya cherez te sho centralne kerivnictvo znyalo sankcionuvalo nasilnicki diyi Si Fuchzhi nachalnik nacionalnoyi policiyi skazav sho nemaye nichogo strashnogo yaksho revolyucioneri zabivayut poganih lyudej do smerti Protyagom priblizno dvoh tizhniv lishe u zahidnomu rajoni Pekina nasilnickoyu smertyu zaginulo blizko 100 vchiteliv predstavnikiv shkilnih administracij ta prosto osvichenih pracivnikiv Chislo poranenih bulo nadto velikim shob jogo mozhna bulo pidrahuvati Najzhahlivishi aspekti kampaniyi vklyuchali chislenni vipadki katuvan ubivstv ta publichnih prinizhen Bagato lyudej yaki stali ob yektami borotbi ne vitrimuvali stresu ta chinili samogubstvo U serpni ta veresni 1966 roku tilki v Pekini bulo vbito 1772 osobi U veresni v Shanhayi bulo 704 samogubstva ta 534 smerti pov yazani z kulturnoyu revolyuciyeyu V Uhani za toj zhe period stalosya 62 samogubstva ta 32 vbivstva Golovnij udar revolyuciyi prijshovsya na intelektualiv Bagatoh bulo zvilneno z oficijnih posad takih yak vikladachi v universitetah i vidpravleno na najbilsh neprestizhnu robotu yak pidmitannya dvoriv budivnictvo ta pribirannya tualetiv z 7 ranku do 5 vechora sho malo sponukati yih rozkayatis u minulih pomilkah V oficijnomu zviti vid zhovtnya 1966 r govorilosya sho hunvejbinami bulo zaareshtovano 22 000 kontrrevolyucioneriv Hunvejbinam takozh bulo dorucheno vikoriniti tak zvanih kapputistiv tih sho stoyat pri vladi ta jdut kapitalistichnim shlyahom Cej poshirilos i na najvishi esheloni KPK bagato visokopostavlenih partijnih diyachiv takih yak Lyu Shaoci Den Syaopin i Pen Dehuaj zaznali verbalnih i fizichnih napadiv z boku hunvejbinov Lyu Shaoci stav osoblivoyu mishennyu oskilki vin posiv misce Mao yak golovi derzhavi pislya Velikogo stribka Hocha Mao pishov zi svoyeyi posadi vin buv oburenij tim sho Lyu vzyav kermo pravlinnya komunistichnim Kitayem Zitknennya z NVAK Hunvejbini ne buli povnistyu bezkarnimi Yim bulo zaboroneno vhoditi do Chzhunnanhaya Zaboronenogo mista abo bud yakogo vijskovogo ob yekta de zberigalas sekretna informaciya dani rozvidki rozrobka yadernoyi zbroyi tosho Kilka raziv voni namagalisya shturmuvati Chzhunnanhaj i 8341 specialnij polk yakij vidpovidav za bezpeku Mao vidkrivav po nih vogon Czyan Cin prosuvala ideyu pro te sho hunvejbini mayut sokrushiti NVAK a Lin Byao pevnoyu miroyu pidtrimuvav yiyi slova U toj zhe chas chastina voyenachalnikiv ne zvertayuchi uvagi na haos z yakim dovodilosya mati spravu Narodno vizvolnoyi armiyi NVAK ignoruvali nakazi i atakuvali chervonogvardijciv shorazu koli yihnim bazam ta lyudyam zagrozhuvala nebezpeka Koli hunvejbini pronikli na zavodi ta inshi virobnictva voni zishtovhnulisya z oporom iz boku grup robitnikiv i selyan yaki pragnuli zberegti status kvo Krim togo vseredini samogo ruhu isnuvali zapekli rozbizhnosti osoblivo za socialnoyu ta politichnoyu oznakoyu Najbilsh radikalni studenti chasto konfliktuvali z konservativnishimi Kerivnictvo v Pekini namagalosya odnochasno strimuvati i zaohochuvati hunvejbiniv vnosyachi sum yattya v i bez togo haotichnu politichnu situaciyu Z odnogo boku Grupa u spravah kulturnoyi revolyuciyi znovu i znovu zaklikala vidmovitis vid nasilstva Z inshogo boku NVAK bulo nakazano nadavati dopomogu chervonogvardijcyam z transportom ta zhitlom a takozh v organizaciyi mitingiv Do kincya 1966 roku bilshist grupi u spravah kulturnoyi revolyuciyi vvazhala sho hunvejbini stali politichnim tyagarem Kampaniya proti kapputistiv prizvela do anarhiyi diyi chervonogvardijciv sprichinili konservatizm sered kitajskih robitnikiv a vidsutnist disciplini ta rozkol useredini ruhu zrobili hunvejbiniv politichno nebezpechnimi U 1967 r bulo shvaleno rishennya rozignati studentskij ruh Pridushennya silami NVAK 1967 1968 U lyutomu 1967 roku centrom bulo shvaleno rishennya pro vidalennya hunvejbiniv zi sceni kulturnoyi revolyuciyi z metoyu vidnovlennya stabilnosti U lyutomu ta berezni NVAK siloyu pridushila najbilsh radikalni ugrupovannya chervonogvardijciv u provinciyah Sichuan Anhoj Hunan Fuczyan ta Hubej Studentam bulo nakazano povernutisya do navchannya studentskij radikalizm bulo ogolosheno kontrrevolyucijnim ta zaboroneno Ci grupi a takozh bagato yihnih prihilnikiv piznishe buli nazvani elementami Shistnadcyatogo travnya na chest ultralivoyi organizaciyi hunvejbiniv sho bazuvalas v Pekini Elementi Shistnadcyatogo travnya 五一六分子 buli nazvani na chest tak zvanogo Armijskogo korpusu 16 travnya 五一六兵团 1967 1968 ultralivih chervonogvardijciv Pekina v pershi roki Kulturnoyi revolyuciyi 1966 1976 yaki za pidtrimki Czyan Cin nacililis na Chzhou Enlaya Nazva pohodit vid Direktivi 16 05 五一六通知 istorichnogo dokumenta pidpisannya yakogo vvazhayetsya pochatkom kulturnoyi revolyuciyi Odnak Mao buv sturbovanij yih radikalizmom tomu naprikinci 1967 roku korpus buv ogoloshenij poza zakonom za zvinuvachennyami u zmovi ta simpatiyah anarhizmu pislya chogo vidbuvsya aresht bilshosti chleniv Grupi u spravah kulturnoyi revolyuciyi krim Czyan Cin Piznishe bulo rozpochato zagalnonacionalnu kampaniyu z likvidaciyi Elementiv shistnadcyatogo travnya yaka za ironiyeyu doli prizvela do she bilshogo haosu ta anarhiyi Chislenna kilkist nevinnih lyudej bula zvinuvachena u prinalezhnosti do elementiv shistnadcyatogo travnya i bezzhalno peresliduvalasya Tilki v provinciyi Czyansu bulo viyavleno ponad 130 000 elementiv shistnadcyatogo travnya ponad 6000 cholovik abo zaginuli abo otrimali vazhki poranennya Navesni pochalasya masova reakciya u vidpovid Studenti atakuvali simvoli vladi ta pidrozdili NVAK prote ataki ne spryamovuvalis na marshala Lin Byao ministra nacionalnoyi oboroni ta odnogo iz najblizhchih soyuznikiv Mao Czeduna Nakaz Mao Grupi u spravah kulturnoyi revolyuciyi Derzhavnoyi radi ta Centralnogo komitetu z vijskovih sprav NVAK vid 5 veresnya 1967 r postanoviv NVAK vidnoviti poryadok u Kitayi i poklasti kraj haosu Nakaz nadijshov protyagom kilkoh misyaciv pislya incidentiv koli sili NVAK ne pidporyadkovuvalisya nakazam uryadu v tomu chisli incident v Uhani Nastupnogo roku NVAK zhorstoko pridushila ruh hunvejbiniv prichomu pridushennya chasto bulo zhorstokim Soyuz radikalnih chervonogvardijskih ugrupovan u provinciyi Hunan yakij otrimav nazvu Shen U Lyan brav uchast napriklad u zitknennyah z miscevimi pidrozdilami NVAK i v pershij polovini 1968 r buv nasilno rozignanij U toj zhe chas NVAK provela bezprecedentni dlya Kulturnoyi revolyuciyi masovi strati chervonogvardijciv u provinciyi Guansi Reshtki ruhu bulo rozpusheno v Pekini vlitku 1968 roku Povidomlyayetsya sho na audiyenciyi lideriv hunvejbiniv u Mao golova zi slozami na ochah m yako povidomiv pro zgortannya ruhu Represiyi z boku NVAK buli ne takimi m yakimi Pislya lita 1968 roku deyaki radikalnishi studenti prodovzhuvali podorozhuvati Kitayem i grati neoficijnu rol u kulturnij revolyuciyi ale na toj chas oficijna i istotna rol ruhu dobigla kincya Rustikaciya Z 1962 po 1979 vid 16 do 18 miljoniv molodih lyudej bulo zaslano v sela z metoyu perevihovannya Vidpravlennya miskih studentiv do sela takozh vikoristovuvalosya dlya rozryadki studentskogo fanatizmu zbudzhenogo chervonogvardijcyami 22 grudnya 1968 roku golova Mao doruchiv Zhenmin zhibao opublikuvati stattyu pid nazvoyu U nas tezh dvi ruki tak ne budemo bajdikuvati v misti v yakij cituvalisya slova Mao Intelektualna molod maye virushiti do sela i mati dosvid zhittya v silskij bidnosti Populyarnim stalo gaslo Visoko v gori j uniz u sela V kulturi Chervonogvardiyec 1967 shpigunskij roman Nika Kartera mistit sceni Kulturnoyi revolyuciyi v Shanhayi z uchastyu hunvejbiniv V avtobiografichnomu romani Sin Revolyuciyi 1983 protagonist Lyan Hen staye hunvejbinom u vici 12 rokiv nezvazhayuchi na roki peresliduvan yaki vin i jogo rodina zaznali vid nih U filmi Ostannij imperator 1987 ye scena de hunvejbini prinizhuyut naglyadacha v yaznici yakij dobrozichlivo stavivsya do imperatora Pu I Memuari Nien Chen Zhittya i smert u Shanhayi 1987 opisuyut diyalnist chervonogvardijciv Shanhaya pid chas Kulturnoyi revolyuciyi U svoyemu najvidomishomu tvori biografichnomu romani Diki lebedi Chzhan Yun opisuye podiyi Kulturnoyi revolyuciyi v tomu chisli epizod uchasti v nij hunvejbiniv i nastupnu rustikaciyu U filmi Blakitnij povitryanij zmij 1993 odnoklasniki Tej Tou pokazani v chervonih pov yazkah hunvejbiniv Film zakinchuyetsya tim sho chervonogvardijci vikrivayut jogo vitchima Sceni z uchastyu hunvejbiniv chasto z yavlyayutsya u filmi Chzhana Yimou Zhiti 1994 U filmi Chervona skripka ye scena de odnojmennu skripku pospihom hovayut u pidlozi budinku Chervonogvardijci prihodyat vlamuyutsya i silomic viluchayut porozhnij futlyar i spalyuyut Skripka zberigayetsya prihovana shob prodovzhiti svoyu Odisseyu Avtobiografichnij roman Czi li Czyan Divchina z chervonoyu kravatkoyu 1997 rozpovidaye pro yiyi dosvid zhittya v dobu Kulturnoyi revolyuciyi v yakij chilne misce zajmali hunvejbini Golovna geroyinya chasto mriye stati odniyeyu z nih U svoyij avtobiografiyi Banda odnogo Memuari chervonogvardijcya Fan Shen rozpovidaye pro svoyu uchast u rusi Pismennicya Chzhaj Chzhenhua v avtobiografichnomu romani Chervona kvitka Kitayu rozpovidaye pro svij dosvid uchasti u rusi U romani Mo Yanya Zhaba hunvejbini zgaduyutsya kilka raziv zazvichaj u scenah publichnih sudovih procesiv Ruh hunvejbiniv postijno splivaye u naukovo fantastichnomu romani kitajskogo pismennika Lyu Cisinya Problema troh til Diya romanu rozgortayetsya v epohu rozpalu Kulturnoyi revolyuciyi Golovna geroyinya zhinka astrofizik staye svidkom peresliduvan i vbivstva batka cherez jogo nalezhnist do inteligenciyi Ruh hunvejbiniv i osoblivo rol yaku Czyan Cin vidigravala v yih stvorenni rozkrivayetsya v dokumentalnomu teleseriali Adama Kertisa Ne mozhu vikinuti tebe z golovi 2021 Refleksiyi nad podiyami Kulturnoyi revolyuciyi prisvyachena avtobiografiya Lyan Syaoshena Spovid kolishnogo hunvejbina Div takozhDzerzhinci Titushki Tonton makuti Kulturna revolyuciya v Kitayi CzaofaniPrimitkiChesneaux p 141 Gao Gao Kwok D W Y 1996 Turbulent decade a history of the cultural revolution Honolulu University of Hawai i Press ISBN 0 585 33313 0 OCLC 45842992 Tanigawa Shinichi 2007 Dynamics of the Chinese cultural revolution in the countryside Shaanxi 1966 1971 ISBN 978 0 549 06376 6 OCLC 320471377 Singer Martin 1971 Educated youth and the cultural revolution in China Ann Arbor University of Michigan Center for Chinese Studies ISBN 978 0 472 12760 3 OCLC 643552691 Meisner p 334 Meisner p 335 Meisner p 366 Kai Shek Chiang 9 October 1966 中華民國五十五年國慶日前夕告中共黨人書 Manifesto to the CPC Members on the Eve of the National Day of the 55th Years of the Republic of China 總統蔣公思想言論總集 in Traditional Chinese 中正文教基金會 Chungcheng Cultural and Educational Foundation Retrieved 11 March 2021 今天很明白的事實 就是毛澤東對於你們這一代 從黨政軍領導幹部到黨員團員及其所謂工農兵群眾 根本上都不敢相信 認為都已不可靠了 所以它不得不寄望下一代無知的孩子們 組訓 紅衛兵 來保衛它個人生命 來保衛它獨夫暴政 生殺予奪的淫威特權 Chinese Ni Tianqi 7 April 2011 倪天祚 毛主席八次接见红卫兵的组织工作 中国共产党新闻网 Chairman Mao received the organization of the Red Guards eight times people com cn Wang Youqin 2001 Student Attacks Against Teachers The Revolution of 1966 PDF The University of Chicago PDF from the original on 17 April 2020 Jian Guo Song Yongyi Zhou Yuan 2006 Historical Dictionary of the Chinese Cultural Revolution Scarecrow Press ISBN 978 0 8108 6491 7 from the original on 11 June 2020 Retrieved 10 July 2020 Van der Sprenkel p 455 Meisner p 339 40 Esherick Joseph Pickowicz Paul Walder Andrew G 2006 The Chinese cultural revolution as history Stanford Calif Stanford University Press ISBN 0 8047 5349 0 OCLC 61513116 Ryan Chris Gu Huimin 2009 Tourism in China destination cultures and communities New York Routledge ISBN 978 0 415 99189 6 OCLC 227922566 Asiaweek article Asiaweek 3 January 1984 via Google Books Jeni Hung 5 April 2003 Children of Confucius The Spectator Retrieved 4 March 2007 Burn loot and pillage Destruction of antiques during China s Cultural Revolution AFC China 10 lyutogo 2013 Yang Rae 1997 Spider Eaters University of California Press s p 116 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a pages maye zajvij tekst dovidka Meisner p 339 MacFarquhar Roderick Schoenhals Michael 2006 Mao s Last Revolution Harvard University Press s p 125 6 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Cite book title Shablon Cite book cite book a pages maye zajvij tekst dovidka MacFarquhar amp Schoenhals p 515 MacFarquhar amp Schoenhals p 124 Howard p 169 Karnow p 209 Karnow pp 232 244 Meisner p 341 Meisner p 351 52 Meisner p 361 62 Riskin Carl United Nations Development Programme 2000 China human development report 1999 transition and the state New York Oxford University Press ISBN 0 19 592586 6 OCLC 44391756 Bramall Chris 2007 Industrialization of rural China Oxford Oxford University Press ISBN 0 19 927593 9 OCLC 71126841 Lu Shu Jiang 2007 When Huai flowers bloom stories of the Cultural Revolution Albany State University of New York Press ISBN 978 1 4356 0649 4 OCLC 181102751 Div takozhChan A Children of Mao Personality Development and Political Activism in the Red Guard Generation University of Washington Press 1985 Chesneaux J China The People s Republic Since 1949 Harvester Press 1979 Howard R Red Guards are always right New Society 2 February 1967 pp 169 70 Karnow S Mao and China Inside China s Cultural Revolution Penguin 1984 Meisner M Mao s China and After A History of the People s Republic Since 1949 Free Press 1986 Teiwes F Mao and His Followers A Critical Introduction to Mao Zedong Cambridge University Press 2010 Van der Sprenkel S The Red Guards in perspective New Society 22 September 1966 pp 455 6 Walder A Fractured Rebellion the Beijing Red Guard Movement Harvard University Press 2009 PosilannyaKitaj dlya chajnikov Ch 5 6 Bespredel 1965 1969 Etap dikih tancev Hunvejbiny Kulturnaya revolyuciya Pol Dzhonson Sovremennost GLAVA ShESTNADCATAYa Eksperiment nad polovinoj chelovechestva 10 chervnya 2015 u Wayback Machine ros ros