Троянці в астрономії — група астероїдів, що перебувають біля точок лібрації L4 та L5 великих планет (на 60° попереду та позаду планети), поза межами головного пояса астероїдів. Період їхнього обертання навколо Сонця збігається з періодом обертання планети, тобто вони перебувають в орбітальному резонансі 1:1. У системі планета—Сонце вони здійснюють лібраційні рухи навколо лагранжевих точок, внаслідок чого їхнє взаємне розташування постійно змінюється.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5pTDBsdWJtVnlVMjlzWVhKVGVYTjBaVzB0ZFdzdWNHNW5Mek13TUhCNExVbHVibVZ5VTI5c1lYSlRlWE4wWlcwdGRXc3VjRzVuLnBuZw==.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0TDB4aFozSmhibWRsWDNabGNubGZiV0Z6YzJsMlpTNXpkbWN2TXpBd2NIZ3RUR0ZuY21GdVoyVmZkbVZ5ZVY5dFlYTnphWFpsTG5OMlp5NXdibWM9LnBuZw==.png)
Першу таку малу планету (Ахіллес) було відкрито 1906 року Максом Вольфом у точці L4 системи Сонце-Юпітер. Відтоді всі подібні об'єкти називають на честь героїв Троянської війни, а сам клас астероїдів — троянцями. Малі планети поблизу точки L4 (попереду планети) традиційно називають іменами ахейців, а поблизу точки L5 (позаду планети) — іменами троянців. Винятком стали 624 Гектор і 617 Патрокл, які було названо до усталення традиції.
На початок 2010 року кількість троянців перевищила 4000. Їх кількість не є сталою — деякі з них можуть втрачати резонанс із Юпітером і сходити з орбіти, можливі також захоплення інших астероїдів, що рухаються поблизу орбіти Юпітера. Найбільші з них — Гектор (370 км) та Еней (148,2 км) відповідно.
Історично троянцями називали лише астероїди системи Юпітер—Сонце; тепер так називають астероїди поблизу лагранжевих точок L4 та L5 будь-яких систем. Наразі відомі троянці у системах Марса та Нептуна.
Див. також
Виноски
- Nicholson, Seth B. (1961). The Trojan asteroids. Astronomical Society of the Pacific Leaflets. 8: 239—46.
- Trojan Minor Planets. International Astronomical Union (IAU). Архів оригіналу за 30 червня 2013. Процитовано 7 червня 2010.
Джерела
- Троянців та греків група // Астрономічний енциклопедичний словник / за заг. ред. І. А. Климишина та А. О. Корсунь. — Львів : Голов. астроном. обсерваторія НАН України : Львів. нац. ун-т ім. Івана Франка, 2003. — С. 483. — .
Посилання
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ne plutati z Troyanski suputniki Troyanci v astronomiyi grupa asteroyidiv sho perebuvayut bilya tochok libraciyi L4 ta L5 velikih planet na 60 poperedu ta pozadu planeti poza mezhami golovnogo poyasa asteroyidiv Period yihnogo obertannya navkolo Soncya zbigayetsya z periodom obertannya planeti tobto voni perebuvayut v orbitalnomu rezonansi 1 1 U sistemi planeta Sonce voni zdijsnyuyut libracijni ruhi navkolo lagranzhevih tochok vnaslidok chogo yihnye vzayemne roztashuvannya postijno zminyuyetsya Golovnij poyas asteroyidiv bili cyatki troyanci ta greki Yupitera zeleni cyatki ta asteroyidi grupi Gildi pomaranchevi cyatki Dani JPL na 14 serpnya 2006 roku Tochki rozmishennya troyanskih asteroyidiv v sistemi tochki Lagranzha L4 i L5 poznacheni chervonim orbitalnij shlyah vtorinnogo ob yektu sinim osnovnij ob yekt zhovtim Pershu taku malu planetu Ahilles bulo vidkrito 1906 roku Maksom Volfom u tochci L4 sistemi Sonce Yupiter Vidtodi vsi podibni ob yekti nazivayut na chest geroyiv Troyanskoyi vijni a sam klas asteroyidiv troyancyami Mali planeti poblizu tochki L4 poperedu planeti tradicijno nazivayut imenami ahejciv a poblizu tochki L5 pozadu planeti imenami troyanciv Vinyatkom stali 624 Gektor i 617 Patrokl yaki bulo nazvano do ustalennya tradiciyi Na pochatok 2010 roku kilkist troyanciv perevishila 4000 Yih kilkist ne ye staloyu deyaki z nih mozhut vtrachati rezonans iz Yupiterom i shoditi z orbiti mozhlivi takozh zahoplennya inshih asteroyidiv sho ruhayutsya poblizu orbiti Yupitera Najbilshi z nih Gektor 370 km ta Enej 148 2 km vidpovidno Istorichno troyancyami nazivali lishe asteroyidi sistemi Yupiter Sonce teper tak nazivayut asteroyidi poblizu lagranzhevih tochok L4 ta L5 bud yakih sistem Narazi vidomi troyanci u sistemah Marsa ta Neptuna Div takozhTroyanski suputniki Tochki LagranzhaVinoskiNicholson Seth B 1961 The Trojan asteroids Astronomical Society of the Pacific Leaflets 8 239 46 Trojan Minor Planets International Astronomical Union IAU Arhiv originalu za 30 chervnya 2013 Procitovano 7 chervnya 2010 DzherelaTroyanciv ta grekiv grupa Astronomichnij enciklopedichnij slovnik za zag red I A Klimishina ta A O Korsun Lviv Golov astronom observatoriya NAN Ukrayini Lviv nac un t im Ivana Franka 2003 S 483 ISBN 966 613 263 X Posilannyahttp www onlinedics ru slovar astr t trojantsy html http planetary org blog article 00002623 https archive today 20130706084207 www izvestia ru news news247215