Темпера́мент (лат. temperamentum) — вроджена стійка властивість людської психіки, одна з найважливіших структурних одиниць психодинамічної організації психічної діяльності, що визначає реакцію людини на інших людей та на події, що з нею відбуваються.
Темперамент | |
|
Темперамент є індивідуальною особливістю динаміки (інтенсивності, швидкості, емоційного забарвлення) психічних процесів та станів.
Темперамент становить основу розвитку характеру. З фізіологічної точки зору, темперамент — тип вищої нервової діяльності людини.
Темперамент характеризує динамічність особистості, але від нього не залежить її спрямованість, моральні якості, переконання, зацікавлення, розумові задатки й здібності.
Історія
Поняття «темперамент» виникло ще у давньогрецькій медицині, причиною чого є спостереження і роздуми над тим, чому деякі видужують швидко, інші — повільно; чому одні хворі наділені великою силою опору, а інші легко піддаються захворюванням; чому одні й ті ж ліки проти тієї самої хвороби одній людині допомагають, іншій — ні (звідси бере свій початок гіппократівський принцип: «лікуйте хворого, а не хворобу»); чому одна і та сама хвороба неоднаково протікає у різних людей тощо.
Термін «темперамент» введено в ужиток Клавдієм Галеном. Рівне йому за значенням грецьке слово «красис» (грец. κράσις) — «злиття, змішування» ввів давньогрецький лікар Гіппократ.
Назви типів темпераментів з'явилися пізніше і пов'язані з рідинами, які переважають, наприклад, холерик (грец. chole — жовч), сангвінік (лат. sanquis — кров), меланхолік (грец. melanos — чорний і chole — жовч), флегматик (грец. phlegm — слиз).
Гіппократ також розробив найдавнішу теорію темпераменту (460 — прибл. 377 до н. е.).
Психологічні характеристики темпераменту давніх лікарів практично не цікавили. Вони вивчали організм і навіть окремі органи. Наприклад, Гален говорив про темперамент окремих органів: серця, печінки, мозку.
Вагомий внесок у вчення про темперамент зробив німецький філософ Іммануїл Кант. Він був послідовником гуморальної теорії, але, на відміну від Гіппократа та Галена, пов'язував темперамент лише з «активністю психічної діяльності та почуттів».
У середні віки, з виникненням алхімії, з'явилися спроби пояснити темперамент переважанням у тілі алхімічних елементів: солі, сірки, ртуті, навіть ефіру й повітря.
Петро Францевич Лесгафт намагався побудувати теорію темпераментів з огляду на вчення про обмін речовин в організмі. Більша або менша активність процесів розпаду і відновлення речовин у тканинах тіла, особливо в центральній нервовій системі, зумовлює тип темпераменту.
Іван Павлов розробив природничо-наукову основу теорії темпераменту у вченні про типологічні властивості нервової системи тварин і людей.
Дослідження нейрофізіологічних основ темпераменту продовжили, зокрема, радянські психологи та . Вони говорили про залежність темпераменту від типу нервової системи. Чим більше чи менше виражена якась властивість нервової системи, тим, відповідно, більше чи менше виражені пов'язані з нею властивості темпераменту.
Розвиток анатомії і фізіології в епоху Відродження сприяв появі нового напряму пояснення типів темпераменту, їх стали пов'язувати з особливостями будови тіла.
Сучасна наука бачить у вченні про темпераменти відголос ще античної класифікації чотирьох типів психічного реагування в поєднанні з інтуїтивно поміченими типами фізіологічних та біохімічних реакцій індивідуума. У наш час концепцію 4 темпераментів підкріплюють поняттями «гальмування» та «збудження» нервової системи.
Властивості темпераменту
Темперамент як динамічна характеристика психічної діяльності особистості має свої властивості, які позитивно або негативно впливають на поведінку. Розрізняють такі головні властивості темпераменту:
- Сенситивність (лат. sensus — відчуття) — міра чутливості до явищ дійсності, що мають стосунок до особистості. Рівень цієї властивості визначається співвідношенням потужності значущих для суб'єкта зовнішніх впливів та інтенсивністю його реакцій на ці впливи. Б. Г. Ананьєв вважав, що сенситивність пов'язана з орієнтувальною рефлекторною діяльністю і є складовою структури темпераменту. Сенситивність, на його думку, являє собою загальну, порівняно постійну особливість особистості, яка є характерною ознакою типу нервової системи людини і яка впливає на схильність людини до різних видів діяльності. Висока сенситивність притаманна меланхолікам, менш сенситивні — сангвініки.
- Реактивність (лат. re — проти і activus — діючий) — це особливість реагування особистості на різноманітні подразники, що впливає на темп, силу та форму відповіді, а найяскравіше — на емоційну вразливість, і відбивається на ставленні особистості до навколишньої дійсності та до самої себе. Реактивність як особливість темпераменту яскраво виявляється при психічних травмах. Високий рівень реактивності притаманний холерикам, низький — флегматикам.
- Пластичність (грец. plasticos — скульптурний) виявляється в здатності швидко пристосовуватися до обставин, що постійно змінюються. Певні сторони психічної діяльності перебудовуються або компенсуються завдяки пластичності вищої нервової діяльності. Пластичними є лише сангвініки.
- Ригідність (лат. rigidus — застиглий) — особливість, протилежна пластичності, це складність або нездатність перебудовуватися при виконанні завдань, якщо цього вимагають обставини. У пізнавальній діяльності ригідність виявляється в повільній зміні уявлень при зміні умов життя, діяльності; в емоційному житті — в загальмованості, млявості, нерухливості почуттів; у поведінці — в негнучкості, інертності мотивів поведінки та морально-етичних вчинків за всієї очевидності їх недоцільності. Ригідність притаманна для холериків, флегматикам та меланхоліків.
- Резистентність (від лат. resistentia — опір, протидія) — міра здатності чинити опір негативним або несприятливим обставинам. Досить яскраво ця особливість виявляється в умовах стресу, при значній напруженості в діяльності.
- Інтровертність (лат. intro — всередину та versio — повертати) та екстравертність (лат. extra — зовні та versio — повертати). Спрямованість реакцій та діяльності особистості назовні, на інших — це екстравертність, а на самого себе, на свої внутрішні стани, переживання, уявлення — інтровертність. Екстраверсія та інтроверсія як властивості темпераменту — це вияви динамічних, а не змістовних сторін особистості. Холерики і сангвініки — екстраверти, а флегматики й меланхоліки — інтроверти.
Значення темпераменту
Від темпераменту людини залежать формально-динамічні аспекти поведінки, які не пов'язані із змістом діяльності. Ці аспекти поділяються на дві групи:
- Група емоційності, до неї належать:
- Нейротицизм (уникнення нових чи невизначених ситуацій, висока потреба в соціальній підтримці);
- Імпульсивність (дії, які не підкріплені минулими планами або раціональними рішеннями);
- Самовпевненість (впевненість в своїх силах).
- Група активності, до неї належать:
- Витривалість, енергійність, здатність витримувати довгу/інтенсивну діяльність;
- Швидкість інтеграції актів поведінки, а саме пластичність (легкість переключення з одного виду діяльності на інший) і адаптивність до змін;
- Поведінкова орієнтація на певний тип регуляторів поведінки. Наприклад, орієнтація на враження, орієнтація на інших людей.
Від темпераменту людини також залежать:
- Швидкість виникнення психічних процесів (наприклад, швидкість сприйняття, швидкість мислення, тривалість зосередження уваги тощо);
- Пластичність та стійкість психічних явищ, легкість їх зміни і переключення;
- Темп і ритм діяльності;
- Рівень тривожності;
- Інтенсивність психічних процесів (наприклад, сила емоцій, активність волі);
- Спрямованість психічної діяльності на певні об'єкти (екстраверсія або інтроверсія).
Роль темпераменту в діяльності людини
Діяльність (трудова, навчальна, ігрова) висуває вимоги не лише до знань і рівня розумового та емоційно-вольового розвитку особистості, а й до типологічних особливостей нервової системи, а, отже, і до темпераменту людини.
Від темпераментальних властивостей суб'єкта залежить його індивідуальний стиль діяльності, але не рівень інтелекту, переконання, таланти, установки, моральні якості.
Властивості типів темпераменту, які негативно позначається на якості діяльності:
- Сангвінік: схильність сангвініка до захоплення новим, до нудьги при одноманітній, хоча й важливій діяльності, постійний потяг до незвичного, погана зосереджуваність та концентрація на чомусь одному, легке відволікання уваги на зовнішні впливи знижує активність у діяльності. Їхня безтурботна веселість є сприятливою щодо безвідповідальності, неорганізованості, низької дисципліни.
- Холерик: неврівноваженість холерика шкодить там, де потрібно виявити стриманість, терплячість. Їх емоційна вибуховість, дратівливість, роздратованість деструктивно впливають на взаєморозуміння з колегами, керівниками, підлеглими, клієнтами, адже це провокує конфлікти.
- Флегматик: надто повільний темп рухів, монотонне мовлення, низька мобілізація флегматика не сприяє успішності діяльності, де потрібно виявити рухливість, швидкість впливу та реакції.
- Меланхолік: слабкість збудливості та гальмівні дії, що властиві меланхоліку, спричинюють боязкість, нерішучість, перешкоджають встановленню контактів з іншими. Вони швидко виснажуються, характеризується надмірною тривожністю та розгубленістю.
Властивості типів темпераменту, які негативно позначаються на ефективності діяльності, можуть значною мірою компенсуватись. Основним чинником є мотивація та похідні від неї самоорганізація та саморегуляція. В такому випадку виробляється ефективний індивідуальний стиль діяльності. Однак, є такі спеціальності, в яких невідповідні їм темпераментальні властивості компенсувати не можливо.
Гуморальні теорії
Гуморальну теорію (від лат. humor — рідина, соки організму) підтримував Гіппократ та його послідовники, згідно з нею, ознаки темпераменту зумовлює переважання в організмі певної рідини.
Теорія Гіппократа
Під темпераментом Гіппократ розумів і анатомо-фізіологічні, й індивідуально-психологічні особливості людини. Він пов'язував типи темпераменту з переважанням в організмі одного з «життєвих соків», а саме крові, чорної жовчі, світлої жовчі і слизу, які циркулюють у людському організмі. Важливий внесок для розвитку цієї теорії зробив послідовник Гіппократа Клавдій Гален (давньоримський лікар, бл. 130 — бл. 200 pp. н. е.).
Гіппократівська теорія стала основою для виникнення вчення про темперамент, згідно з яким існує чотири типи темпераменту. Залежно від переважання тієї або іншої рідини в організмі людина має відповідні темпераментальні характеристики:
- Переважання крові — робить людину активною, життєрадісною й позитивною (сангвінік);
- Переважання чорної жовчі — робить людину депресивною, пригніченою й песимістичною (меланхолік);
- Переважання світлої жовчі — робить людину дратівливою, збудливою й неврівноваженою (холерик);
- Переважання слизу — робить людину спокійною, апатичною, байдужою й повільною (флегматик).
Теорія Арістотеля
Арістотель, пояснюючи цю теорію, стверджував, що різні темпераменти породжуються якостями крові людини. Так, від якості крові залежить загальна рухова активність людини. Арістотель виділяв такі якості крові, як швидкість згортання, ступінь густини та теплоти. Наприклад, легка кров властива сангвінікам, важка — меланхолікам, тепла — холерикам, рідка — флегматикам.
Теорія Іммануїла Канта
Німецький філософ І. Кант, поділяючи погляди на темперамент представників гуморальної теорії, вперше дав своєрідну психологічну характеристику темпераментів. Він вважав, що флегматикам властиві недостатньо розвинені моральні почуття, а меланхолікам — справжня доброчинність; у холериків найбільш розвинене почуття честі, а в сангвініків — почуття прекрасного.
Теорія Петра Лесгафта
Вчений, лікар і педагог П. Ф. Лесгафт пояснював темперамент особливостями кровообігу, які залежать від діаметра отвору, товщини й гнучкості стінок судин. Калібр судин і товщина їхніх стінок, на думку Лесгафта, зумовлюють швидкість і силу кровообігу. Невеликому діаметру судин, вважав Лесгафт, відповідає сангвінічний темперамент, а великому отвору та товстим його стінкам — меланхолійний; флегматичний темперамент зумовлюється великим отвором і тонкими стінками судин.
Конституційні теорії
На межі XIX і XX ст. сформувалася концепція, згідно з якою існує зв'язок між будовою тіла людини і властивостями особистості. Поняття «конституція» охоплює всі спадкові або вроджені анатомічні, фізіологічні і психічні властивості індивіда.
Організмічна типологія Клода Сіго
створив типологію, основою якої стало уявлення про те, що організм людини і його розлади залежать від середовища і вроджених схильностей.
Кожній системі організму відповідає певне зовнішнє середовище. Наприклад, повітря — джерело дихальних реакцій; їжа, що потрапляє в травну систему, — харчових; моторні реакції — фізичне середовище; мозкові реакції — соціальне середовище.
Враховуючи це, виділяють чотири основні типи статури: дихальна, травна, мускульна і церебральна.
Переважання однієї системи над іншими призводить до специфічної реакції індивіда на певні зміни навколишнього середовища, завдяки чому кожному з типів статури відповідають певні особливості темпераменту.
Співвідношення статури, темпераменту і характеру в теорії Ернста Кречмера
Кречмер вважав, що темперамент ближчий до біологічних чинників, але виявляється в динамічних властивостях характеру. Зв'язок між типом статури і деякими психічними властивостями або психічними захворюваннями Кречмер пояснював тим, що і тип будови тіла, і темперамент обумовлені діяльністю ендокринних залоз, отже, залежать насамперед від певних особливостей гормональної системи.
Кречмер у 1921 р. опублікував працю «Будова тіла і характер». Стверджував, що тип статури визначає психічні особливості людей і схильність їх до відповідних психічних захворювань, адже звернув увагу, що біполярному афективному розладу і шизофренії відповідають певні типи статури.
- психастезія — надмірне підвищення або пониження чутливості стосовно психічних подразників;
- фон настрою — схильність до веселощів або печалі;
- психічний темп — прискорення або затримка психічних процесів загалом і окремо взятих;
- загальний руховий темп — рухливість або загальмованість, траєкторія рухів.
На основі цього він виокремив такі психосоматичні типи і відповідні їм темпераменти:
- Астенік (грец. asthenes — слабкий) — худий і високий. Мають тендітну будову тіла та видовжене обличчя. Він холодний, самодостатній, замкнутий, упертий, важко пристосовується до дійсності, нереалістичний і схильний до абстракції. При розладах психіки виявляється схильність до шизофренії.
- Пікнік (грец. pyknos — щільний) — важка людина. У неї значні жирові відкладення, кругла голова на короткій шиї. Він доброзичливий, товариський, не схильний до самоаналізу, емоції коливаються між смутком і веселощами, любить приймати спонтанні ситуативні рішення.
- Атлетик (грец. athletes — борець)— людина з добре розвиненою мускулатурою, високим або середнім зростом, широким плечовим поясом і вузькими стегнами, опуклими лицьовими кістками. Він спокійний, реалістичний, стриманий, мислить прямолінійно, важко пристосовується до зміни обстановки. При душевних розладах може несподівано вибухати, проявляючи схильність до епілепсії.
- Диспластик (грец. dys — префікс на позначення розладу і plastos — сформований) — неправильної тілобудови. Індивіди цього типу характеризуються різними деформаціями будови тіла (наприклад, надмірним зростом).
Виокремлені типи не залежать від того, є людина високою (низькою) чи худою (гладкою). Йдеться про пропорції, а не про абсолютні розміри тіла. Можуть бути гладкі лептосоматики, немічні атлетики і худі пікніки.
Е. Кречмер висунув припущення про залежність між статурою і психікою також і в здорових людей. Тому у людей з певним типом будови тіла виникають психічні властивості, які характерні для певних психічних захворювань, але в менш вираженій формі. Наприклад, здорова людина з будовою тіла атлетика має схильність до деяких психічних рис, які властиві хворим на епілепсію.
Залежно від схильності до різних емоційних реакцій Е. Кречмер розрізняв:
- Шизотиміки — люди з астенічною статурою. При розладі психіки виявляють схильність до шизофренії. Замкнуті, схильні до коливань емоцій від роздратування до сухості, уперті, малопіддатливі до зміни установок і поглядів. Тяжко пристосовуються до оточення, схильні до абстракції.
- Циклотиміки — протилежність шизотиміків. Мають пікнічну статуру. При порушенні психіки виявляють схильність до біполярного афективного розладу. Емоції їх коливаються між радістю і печаллю, легко контактують з оточенням, реалістичні в поглядах.
Крім цих великих загальних груп Е. Кречмер виокремив декілька клінічних типів, які складаються з тих самих елементів, що і головні темпераменти, в різних комбінаціях, а саме істериків, епілептиків, параноїків.
Конституційна типологія особистостей Вільяма Шелдона
Ця теорія сформульована в 40-ві роки XX століття. Погляди Вільяма Шелдона на типологію близькі до концепції Кречмера.
Класифікація В. Шелдона ґрунтується на переважанні в людському організмі однієї з тканин ембріона: ендодерми, з якої утворюються органи травлення; мезодерми, з якої складаються кістки, м'язи і легені; ектодерми, з якої утворюються шкіра, волосся, нігті, нерви і мозок.
Якості темпераменту Шелдон назвав залежно від функцій певних органів тіла: вісцеротонія (лат. viscera — нутрощі), соматотонія (гр. soma — тіло) та церебрототонія (лат. cerebrum — мозок). Людей, відповідно, назвав вісцеротоніками, соматотоніками і церебротоніками.
Цю типологію вважають найбільш обґрунтованою і статистично підтвердженою серед конституційних.
В. Шелдон провів кореляційний аналіз між ознаками зовнішності і певними поведінковими характеристиками. На основі цього розрізняють такі типи особистості:
- Ендоморфний тип (вісцеротоніки). З великим животом, значними жировими відкладеннями на плечах і стегнах, слабкими кінцівками. Він товариський і поступливий, привітний, любить комфорт, легко виражає свої почуття, прагне спілкування;
- Мезоморфний тип (соматотоніки). Характерна могутня статура, квадратна голова, широкі долоні і ступні). Це люди неспокійні, нерідко агресивні, полюбляють пригоди. Досить потайливі у почуттях і думках;
- Ектоморфний тип (церебротоніки). Худорлявий і високий, має погано розвинені внутрішні органи, худим обличчям, вузькою грудною кліткою, тонкими довгими кінцівками). Це люди загальмовані й інтровертні, нетовариські, потайливі. У їхній поставі відчувається скутість, схильні до самотності.
Шелдон вважав, що в кожної людини є всі три групи фізичних і психічних властивостей. Відмінності між людьми визначаються ті, які властивості переважають.
Факторні теорії
Факторні теорії ґрунтуються на значеннях певної кількості властивостей-факторів, що належать до структури темпераменту.
Теорія Ганса Айзенка
Прагнучи вдосконалити теорії Кречмера і Юнга, англійський психолог Ганс-Юрген Айзенк запропонував розглядати типології цих учених як систему координат. Айзенк вважав, що існує два головні фактори темпераменту:
- Фактор «нейротизм» являє собою параметр, у відповідності з яким всіх індивідів можна розташувати в ряд, на одному полюсі якого знаходиться тип особистості з надзвичайною стійкістю, зрілістю та дуже доброю здатністю до адаптації, а на другому — надзвичайно нервозний нестійкий та погано адаптований тип.
- Фактор «екстраверсія-інтроверсія» біполярний. Для нього характерні високий ступінь позитивного насичення у випадку екстравертів і високий ступінь негативного насичення у випадку інтровертів.
Виходячи з опису поведінки екстравертів та інтровертів — з одного боку, та осіб з високим або низьким нейротизмом — з іншого боку, Айзенк побудував свою модель типів темпераменту. Типу темпераменту відповідає один з чотирьох квадрантів при перетині двох ортогональних шкал:
- екстраверсія-інтроверсія (характеризує ступінь відкритості індивіда до зовнішнього світу)
- емоційна стабільність-нейротизм (визначає емоційну стійкість)
Сполучення емоційної стійкості з екстраверсією Ганс Айзенк ототожнює з типом сангвініка, нейротизму з екстраверсією — з типом холерика, інтроверсії з нейротизмом — типом меланхоліка, інтроверсії та емоційну стабільність — з типом флегматика.
Теорія Сіріла-Людовіка Берта
Дослідження англійського психолога є одними з перших спроб визначити структуру темпераменту за допомогою факторного аналізу. За основу він взяв перелік первинних емоцій, складений В. Мак-Дугаллом: гнів, страх, ніжність, цікавість, відчуття безпеки, дружелюбність, задоволення, неприємне відчуття, статевий потяг, огида, покірність.
Берт досліджував прояви цих емоцій у різних груп, переважно у нормальних і невротичних дітей віком 9-12 років, і на підставі факторного аналізу отриманих результатів виділив фактори темпераменту:
- загальна емоційність;
- стенічні (експресивні) емоції — астенічні (гальмівні) емоції;
- позитивні емоції — негативні емоції.
Теорія Джоя-Пауля Гілфорда
Американський психолог запропонував 13-факторну теорію. Він склав чотири анкети для досліджень властивостей темпераменту. Четверта була синтезом трьох попередніх. Гілфорд вважав, що все різноманіття властивостей, які в сукупності формують темперамент, можна звести до 13 факторів, що утворюють відносно стійку характеристику індивіда:
- Загальна активність. Індивід енергійний, швидко рухається, працює, заповзятливий, іноді імпульсивний;
- Домінантність. Індивід добивається своїх прав, наполегливий, прагне стати лідером, не боїться суспільних контактів, схильний відкрито виражати свої думки;
- Мужність. В індивіда переважають типово чоловічі як професійні, так і повсякденні інтереси. Не дуже емоційний, уміє приховувати свої почуття, рідко піддається страху або відчуває огиду, не викликає симпатій в оточення;
- Упевненість у собі. Індивід переконаний, що його поважають інші люди, покладається на себе, урівноважений у спілкуванні, задоволений своїм становищем, не замикається в собі;
- Спокій. Індивід спокійний, бадьорий, не піддається роздратуванню й утомі, вміє швидко зосередитися на проблемі;
- Товариськість. Індивід схильний до дружнього спілкування, формальних і неформальних контактів, часто є лідером, не боязкий і не сором'язливий, не прагне до самотності;
- Рефлексія. Індивід задумливий, рефлексивний, схильний до філософування і мрійливості, самоаналізу й аналізу інших, допитливий;
- Депресія. Індивід емоційно і фізично пригнічений, перебуває в постійному страху і тривозі, настрої мінливі, проявляє упертість;
- Емоційність. Індивід з легкозбудливими емоціями, які, виникнувши, зберігаються надовго, хоча поверхневі й інфантильні;
- Стриманість. Індивід стриманий, добре володіє собою, радше серйозний, ніж безтурботний, наділений почуттям відповідальності;
- Безпристрасність. Індивід об'єктивно і реалістично підходить до проблем, чутливий до змін у ставленні оточення, здатний забувати про себе, не схильний до підозрілості, дуже вразливий;
- Доброзичливість. Індивід привітний, м'який у поводженні, не виявляє ворожості, не схильний принижувати інших, не проявляє агресії;
- Терпимість. Індивід не схильний критикувати, довірливий, звернений до інших більше, ніж до себе.
Подальші дослідження факторної структури темпераменту довели, що ці чинники не є незалежними один від одного, а утворюють деякі зв'язки.
Теорія Луїса Леона Терстоуна
Американський психолог Луїс Терстоун розробив концепцію структури темпераменту, яка ґрунтувалася на 13-факторній теорії. Терстоун виокремив фактори другого порядку і назвав їх основними:
- Активні. Такі індивіди швидко працюють, навіть якщо нема потреби поспішати; швидко рухаються, нетерплячі, навіть якщо потрібно зберігати спокій; постійно в дії, схильні квапитись; як правило, багато говорять, ходять, пишуть (протилежний полюс — пасивні);
- Енергійні. Фізично бадьорі індивіди, займаються спортом, люблять фізичну роботу, особливо надворі. Надають перевагу фізичній активності, що супроводжується великими енергетичними витратами (протилежний полюс — інертні);
- Імпульсивні. Мають безтурботний і легковажний настрій, швидко приймають рішення, дуже легко переходять від одного завдання до іншого, діють під впливом миттєвих спонук (протилежний полюс — стримані);
- Домінантні. Схильні керувати іншими людьми, брати на себе відповідальність, ініціативні, хоча насправді не завжди домінують у певній групі, охоче виступають публічно та організовують громадські заходи (протилежний полюс — залежні);
- Стабільні. Індивіди, для яких характерний незворушний, рівний настрій, у критичні моменти зберігають спокій, здатні керувати, навіть у несприятливих умовах легко зосереджуються, без зусиль переривають нескінчену роботу або продовжують її, коли вимагає ситуація (протилежний полюс — нестабільні);
- Соціабельні. Люблять бути в компанії, легко знайомляться, поступливі, доброзичливі, схильні до співпраці, приємні у спілкуванні (протилежний полюс — замкнуті);
- Рефлексивні. Схильні до роздумів, надають перевагу теоретичній діяльності над практичною, багато часу приділяють самоспостереженням, зазвичай спокійні, добре працюють на самоті, люблять діяльність, що потребує точності, охочіше планують, ніж реалізовують намічене (протилежний полюс — поверхові).
Теорія А. Басе та Р. Пломіна
Американські психологи А. Басе і Р. Пломін розробили концепцію темпераменту, яка описує, що в ньому повинні насамперед відображатися стильові особливості поведінки, його експресивні, а не змістові аспекти. Проте щоб вважати конкретну рису темпераментальною, на їх думку, необхідна наявність ще чотирьох умов: спадкова зумовленість; стабільність її прояву протягом усього життя; адаптивне значення, тобто сприяння біологічному пристосуванню; виявлення у тварин. На основі цього вони виокремлюють такі характеристики темпераменту:
- Емоційність. Виражається у легкості виникнення афективних реакцій і оцінюється за їх інтенсивністю;
- Активність. Характеризується загальним енергетичним рівнем (людина завжди зайнята, любить рухатися, часто поспішає, їй притаманне швидке мовлення й енергійні рухи);
- Соціабельність. Пов'язана з потребою постійно перебувати серед людей.
Теорія А. Томаса та С. Чесса
Сучасні американські вчені А. Томас і С. Чесс темпераментом теж вважають стиль поведінки. Вони вважають, що темперамент не може характеризуватися ні змістом, ні мотивацією, ні успішністю діяльності. У дітей перших років життя вони виділили дев'ять незалежних одна від одної характеристик темпераменту:
- рівень активності (моторні характеристики, рухливість під час годування, купання, співвідношення активної і пасивної поведінки протягом дня);
- ритмічність (ступінь передбачуваності часу появи поведінкових реакцій, наприклад поява відчуття голоду, і тривалість певного стану в часі, наприклад тривалість сну);
- наближення або віддалення (особливості емоційних і рухових реакцій на нові стимули);
- адаптивність (реакція на нову або змінювану ситуацію);
- інтенсивність реакції (незалежно від її якості та спрямованості);
- поріг реактивності (рівень стимуляції, необхідний для появи реакції незалежно від її якості та сенсорної модальності);
- настрій (співвідношення радісного стану і стану невдоволення);
- відволікання (ефективність дії нових стимулів для зміни поведінки);
- наполегливість (здатність продовжувати діяльність, незважаючи на труднощі в її здійсненні).
Психологічні теорії
Теорія Отто Гросса
одним із перших почав вивчати відмінності способів реагування людей на певні подразники. При дослідженні психопатій він виокремив первинні функції (безпосередні реакції на стимуляцію) і вторинні (пов'язані з відновленням затрат на первинну функцію). Типологічні особливості людської поведінки були пов'язані із співвідношенням первинних і вторинних функцій, вважав О. Гросс: якщо первинна функція інтенсивна, тобто людина реагує глибокоемоційно, то і на відновлення буде потрібно більше сил, що вимагає наявності тривалої вторинної функції. Такі люди повільніше переробляють інформацію і довше її зберігають. Якщо ж людина реагує не сильно, то і відновити сили вона може швидше; у таких людей швидкість реагування і переключення уваги істотно вища.
Теорія Я. Стреляу
Я. Стреляу запропонував вивчати роль темпераменту в пристосуванні людини до умов її життя і діяльності. За основу взяв положення І. Павлова про роль темпераменту в адаптації людини до навколишнього середовища та поняття Д. Хебба про оптимальний рівень збудження.
Фундаментальними характеристиками темпераменту, які перебувають в антагоністичних відносинах, Стреляу вважає:
- реактивність — величина реакцій людського організму у відповідь на дії, чутливість і витривалість або здатність до роботи;
- активність — інтенсивність і тривалість поведінкових актів, обсяг виконуваних дій.
Холерик. Стреляу характеризує так: «відрізняється малою чутливістю, високою реактивністю й активністю. Але реактивність явно переважає над активністю, тому він нестримний. Невитриманий, нетерплячий, характерна різка зміна настрою. Запальний, швидкий темп і різкість у рухах. Він менш пластичний і більш інертний, ніж сангвінік. Звідси велика стійкість прагнень та інтересів, більша наполегливість, можливі труднощі в переключенні уваги».
Сангвінік. За Я. Стреляу «Людина з підвищеною реактивністю, причому активність і реактичність у неї врівноважені. Він збуджено відповідає на все, що привертає його увагу, має живу міміку та виразні рухи. З незначного приводу він регоче, а несуттєвий факт може його розгнівати. Він активно береться за нову справу й може довго працювати, не втомлюючись. Він швидко зосереджується, дисциплінований. Йому притаманні швидкі рухи, гнучкість розуму, кмітливість. Швидкий темп мовлення, швидке включення в нову роботу. Висока пластичність виявляється в мінливості почуттів, настроїв, зацікавлень і прагнень, легко сходиться з новими людьми, швидко звикає до нових вимог і обставин. Екстраверт. Почуття легко виникають, легко змінюються».
Флегматик. Стреляу окреслює його так: «володіє високою активністю, значно переважаючою над малою реактивністю, малою чутливістю й емоційністю. Його важко розсмішити й засмутити. При великих неприємностях залишається спокійним. Зазвичай у нього бідна міміка, рухи невиразні й уповільнені, так само, як і мова. Він не кмітливий, важко переключає увагу й пристосовується до нових обставин, повільно перебудовує навички й звички. При цьому він енергійний і працездатний. Відрізняється терпеливістю, витримкою, самоконтролем. Як правило, він важко сходиться з новими людьми, слабко відгукується на зовнішні враження, інтроверт».
Меланхолік. Характеристика Стреляу: «Людина з високою чутливістю та малою реактивністю. Підвищена чутливість при великій інертності приводить до того, що незначний привід може викликати в нього сльози, він надмірно вразливий, хворобливо чутливий. Міміка й рухи його невиразні, голос тихий, рухи бідні. Зазвичай невпевнений у собі, боязкий, найменші труднощі змушують його опускати руки. Він не енергійний, не наполегливий, легко втомлюється й малопрацездатний. Йому притаманна легко розпорошувана й нестійка увага, вповільнений темп усіх психічних процесів. Більшість меланхоліків — інтроверти. Він сором'язливий, нерішучий, боязкий. Однак у спокійному, звичному для нього оточенні меланхолік може успішно справлятися з життєвими задачами».
Теорія Герардуса Хейманса і Едварда Вірсми
Однією з перших теорій, які досліджували темперамент та зводилися до психологічного опису властивостей темпераменту, абстрагованого від будови і функцій організму була теорія нідерландських психологів та . Вони виділили такі основні біполярні характеристики темпераменту:
- емоційність-неемоційність. Цю властивість визначають вимірюванням частоти і сили емоційних реакцій на ситуації, що їх спричинюють;
- активність-пасивність. Підставою для оцінки цієї властивості є активність у праці, навчанні чи вдома, спосіб проведення дозвілля, ставлення до обов'язків;
- первинна функція-вторинна функція. Люди з розвиненою первинною функцією сильно і негайно реагують на стимули навколишнього середовища, причому ефект цих реакцій швидко згасає. Індивіди з вторинною функцією на подразник спочатку реагують слабо, потім реакція поступово посилюється і зберігається тривалий час. Дослідники іноді звертають увагу на аналогію між первинною функцією та екстраверсією, вторинною функцією й інтроверсією.
Теорія Карла Юнга
Карл Густав Юнг є автором теорії інтроверсії-екстраверсії, він поділяв людей на типи, виходячи з психологічних відмінностей, які вважав вродженими. Він виокремив два загальні типи:
- Інтровертний тип. Для них характерним є те, що цінність суб'єкта завжди вища, ніж цінність об'єкта. Переживаючи емоцію, інтроверт звертає увагу не на події або людей, які її спричинили, а на власні переживання. Власна думка для нього важливіша, ніж навколишня реальність або думка інших людей;
- Екстравертний тип. Для них притаманна спрямованість на зовнішній об'єкт. Думки інших людей, загальноприйняті норми, об'єктивні обставини визначають їхні вчинки більш значною мірою, ніж власне суб'єктивне ставлення до навколишньої дійсності.
К.-Г. Юнг залежно від розвиненості мислення, емоцій, відчуттів та інтуїції розрізняв такі типи екстравертів та інтровертів:
- Екстравертний розумовий тип властивий суб'єктам, які приймають важливі рішення розсудливо, створюють схеми об'єктивної реальності й керуються ними у своїй поведінці, вимагаючи того самого від інших. Люди цього типу емоційно бідні, вони рідко співчувають іншим, не цінують дружби, їм чужі естетичні переживання.
- Екстравертний емоційний тип схильний «правильно» емоційно оцінювати все те, що його оточує. Такі люди люблять партнерів, які відповідають певним критеріям (наприклад, посідають певне соціальне становище), їхні почуття завжди здаються нещирими, а поведінка вдаваною.
- Екстравертний сенсорний тип властивий людям, які визначають цінність об'єктів за силою відчуття: що воно сильніше, то більша цінність об'єкта. Вони шукають насолоди і задоволення. Оточення сприймає їх як життєрадісних естетів, якщо їхні відчуття не надто домінують над рештою функцій, у протилежному разі вони стають неприємними у спілкуванні.
- Екстравертний інтуїтивний тип чутливий до нового і незвичайного, легко і бурхливо захоплюється новим об'єктом, може заразити своїм ентузіазмом і надихнути інших, але щойно об'єкт прихильності перестає бути цікавим, без жалю забуває про нього і переключається на новий. Етичні засади його ніколи не турбують. Людей такого типу вважають легковажними авантюристами.
- Інтровертний розумовий тип характеризується мисленням, яке не відтворює реальної дійсності, а доводить її неясний образ до зрозумілої і чітко сформульованої ідеї. Через це така людина схильна підлаштовувати факти під ідею або взагалі ігнорувати їх. Вона створює теорії задля теорій. На відміну від екстравертного розумового типу вона прагне не до розширення знань про світ, а до поглиблення їх.
- Інтровертний емоційний тип виглядає зовні спокійним, навіть індиферентним. Його емоції часто непомітні, хоча всередині може все кипіти. Емоційну стриманість сприймають як прояв холодності.
- Інтровертний сенсорний тип, на відміну від екстравертного сенсорного типу, орієнтується не на об'єкти, що викликають інтенсивні відчуття, а на інтенсивність відчуттів, спричинених об'єктами. Тому щойно відчуття виникає, об'єкт для такої людини втрачає цінність. Представники цього типу незрозумілі і непривабливі для оточення.
- Інтровертний інтуїтивний тип характеризує людей, продукти творчості яких, є незрозумілими для оточення.
Теорія Івана Павлова
«Темперамент є біологічним фундаментом нашої особистості, тобто заснований на властивостях нервової системи, пов'язаний з тілобудовою людини, з обміном речовин в організмі».
І. П. Павлов вивчив фізіологічні основи темпераменту, він звертав увагу на залежність темпераменту від типу нервової системи.
Павлов встановив, що темпераментальні властивості залежать від певних властивостей нервової системи, а саме: сили процесів збудження і гальмування у нервових волокнах; врівноваженості нейрофізіологічних процесів — співвідношення потужності збудження та гальмування; рухливості нейрофізіологічних процесів — швидкості зміни збудження гальмуванням і гальмування збудженням. Павлов виділив чотири основні типи вищої нервової діяльності:
- рухливий (сильний, живий, врівноважений тип нервової системи, відповідає темпераменту сангвініка);
- інертний (сильний, спокійний, врівноважений тип нервової системи, відповідає темпераменту флегматика);
- неврівноважений (рухливий, нестримний, сильний тип нервової системи, відповідає темпераменту холерика);
- слабкий (неврівноважений, малоактивний тип нервової системи, зумовлює темперамент меланхоліка).
Сангвінік. Окреслюється Павловим як «гарячий, дуже продуктивний діяч, але лише тоді, коли він має цікаву справу, тобто постійне збудження. Коли ж такої справи немає, він стає нудним, млявим».
Холерик. Характеризується І. П. Павловим як: «бойовий тип, запальний, дратівливий. Захопившись якоюсь справою, надмірно налягає на свої засоби й сили та, врешті-решт, рветься, виснажується більше, ніж слід, він допрацьовується до того, що все йому вже несила».
Флегматик. За характеристикою І. П. Павлова — «спокійний, врівноважений, завжди рівний, наполегливий і впертий трудівник життя. Але йому потрібен час для розкачки, для зосередження уваги, для переключення його на інший об'єкт тощо».
Меланхолік. Зазначений І. П. Павловим як «явно гальмівний тип нервової системи. Очевидно, кожне явище життя є гальмівним агентом, якщо він ні у що не вірить, ні на що не сподівається, від усього очікує та у всьому бачить лише погане, небезпечне».
На основі кожного типу формуються різні системи умовних нервових зв'язків, але сам процес їхнього формування залежить від типу нервової системи. Тип нервової системи надає своєрідності поведінці людини, визначає рухливість психічних процесів, їхню стійкість. Проте він не є вирішальним чинником поведінки, вчинків, переконань, які формуються в процесі індивідуального життя людини та в процесі виховання.
Павлов разом із загальними типами, розрізняв спеціальні типи, характерні тільки для людини, оскільки вони відображають співвідношення між образною і мовно-мислительною сигнальними системами:
- Художній тип вирізняється яскраво вираженою схильністю до образно-емоційного мислення. Люди цього типу надзвичайно гостро, яскраво, повно і безпосередньо сприймають дійсність, у них розвинена уява, добре розвинена здатність відтворювати дійсність у художніх образах, картинність мови.
- Розумовий тип відзначається підвищеною схильністю до словесно-логічного мислення, здатністю до аналізу і систематизації, реагування не стільки на конкретні явища, скільки на їх узагальнення.
- Змішаний тип має ознаки як художнього, так і розумового типів.
Учення про спеціальні типи вищої нервової діяльності обґрунтування і подальшого розвитку в дослідженнях І. Павлова та його учнів не набуло.
Посилання
- Темперамент // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1966. — Т. 8, кн. XV : Літери Ст — Уц. — С. 1886-1887. — 1000 екз.
- Темперамент // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 2 : М — Я. — С. 474.
- Тест «Тип вашого темпераменту»
- Діагностика темпераменту Г.Айзенка (EPI) online
Джерела
- Максименко С. Д. Загальна психологія: Навчальний посібник. — Видання друге, перероблене та доповнене. — Київ: «Центр навчальної літератури», 2004. — 242—243 с.
- Палій А. А. Диференціальна психологія: навч. посіб. / А. А. Палій. — К. : Академвидав , 2010. — 432 с. (Серія «Альма-матер»)
- Загальна психологія. Скрипченко О. В., Долинська Л. В., Огороднійчук З. В. та ін. Підручник. — К.: Каравела, 2014. — 464 с.
Цю статтю треба для відповідності Вікіпедії. (квітень 2013) |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Tempera ment lat temperamentum vrodzhena stijka vlastivist lyudskoyi psihiki odna z najvazhlivishih strukturnih odinic psihodinamichnoyi organizaciyi psihichnoyi diyalnosti sho viznachaye reakciyu lyudini na inshih lyudej ta na podiyi sho z neyu vidbuvayutsya Temperament Temperament u Vikishovishi Temperament ye individualnoyu osoblivistyu dinamiki intensivnosti shvidkosti emocijnogo zabarvlennya psihichnih procesiv ta staniv Temperament stanovit osnovu rozvitku harakteru Z fiziologichnoyi tochki zoru temperament tip vishoyi nervovoyi diyalnosti lyudini Temperament harakterizuye dinamichnist osobistosti ale vid nogo ne zalezhit yiyi spryamovanist moralni yakosti perekonannya zacikavlennya rozumovi zadatki j zdibnosti Istoriya Ponyattya temperament viniklo she u davnogreckij medicini prichinoyu chogo ye sposterezhennya i rozdumi nad tim chomu deyaki viduzhuyut shvidko inshi povilno chomu odni hvori nadileni velikoyu siloyu oporu a inshi legko piddayutsya zahvoryuvannyam chomu odni j ti zh liki proti tiyeyi samoyi hvorobi odnij lyudini dopomagayut inshij ni zvidsi bere svij pochatok gippokrativskij princip likujte hvorogo a ne hvorobu chomu odna i ta sama hvoroba neodnakovo protikaye u riznih lyudej tosho Termin temperament vvedeno v uzhitok Klavdiyem Galenom Rivne jomu za znachennyam grecke slovo krasis grec krasis zlittya zmishuvannya vviv davnogreckij likar Gippokrat Nazvi tipiv temperamentiv z yavilisya piznishe i pov yazani z ridinami yaki perevazhayut napriklad holerik grec chole zhovch sangvinik lat sanquis krov melanholik grec melanos chornij i chole zhovch flegmatik grec phlegm sliz Gippokrat takozh rozrobiv najdavnishu teoriyu temperamentu 460 pribl 377 do n e Psihologichni harakteristiki temperamentu davnih likariv praktichno ne cikavili Voni vivchali organizm i navit okremi organi Napriklad Galen govoriv pro temperament okremih organiv sercya pechinki mozku Vagomij vnesok u vchennya pro temperament zrobiv nimeckij filosof Immanuyil Kant Vin buv poslidovnikom gumoralnoyi teoriyi ale na vidminu vid Gippokrata ta Galena pov yazuvav temperament lishe z aktivnistyu psihichnoyi diyalnosti ta pochuttiv U seredni viki z viniknennyam alhimiyi z yavilisya sprobi poyasniti temperament perevazhannyam u tili alhimichnih elementiv soli sirki rtuti navit efiru j povitrya Petro Francevich Lesgaft namagavsya pobuduvati teoriyu temperamentiv z oglyadu na vchennya pro obmin rechovin v organizmi Bilsha abo mensha aktivnist procesiv rozpadu i vidnovlennya rechovin u tkaninah tila osoblivo v centralnij nervovij sistemi zumovlyuye tip temperamentu Ivan Pavlov rozrobiv prirodnicho naukovu osnovu teoriyi temperamentu u vchenni pro tipologichni vlastivosti nervovoyi sistemi tvarin i lyudej Doslidzhennya nejrofiziologichnih osnov temperamentu prodovzhili zokrema radyanski psihologi ta Voni govorili pro zalezhnist temperamentu vid tipu nervovoyi sistemi Chim bilshe chi menshe virazhena yakas vlastivist nervovoyi sistemi tim vidpovidno bilshe chi menshe virazheni pov yazani z neyu vlastivosti temperamentu Rozvitok anatomiyi i fiziologiyi v epohu Vidrodzhennya spriyav poyavi novogo napryamu poyasnennya tipiv temperamentu yih stali pov yazuvati z osoblivostyami budovi tila Suchasna nauka bachit u vchenni pro temperamenti vidgolos she antichnoyi klasifikaciyi chotiroh tipiv psihichnogo reaguvannya v poyednanni z intuyitivno pomichenimi tipami fiziologichnih ta biohimichnih reakcij individuuma U nash chas koncepciyu 4 temperamentiv pidkriplyuyut ponyattyami galmuvannya ta zbudzhennya nervovoyi sistemi Vlastivosti temperamentuTemperament yak dinamichna harakteristika psihichnoyi diyalnosti osobistosti maye svoyi vlastivosti yaki pozitivno abo negativno vplivayut na povedinku Rozriznyayut taki golovni vlastivosti temperamentu Sensitivnist lat sensus vidchuttya mira chutlivosti do yavish dijsnosti sho mayut stosunok do osobistosti Riven ciyeyi vlastivosti viznachayetsya spivvidnoshennyam potuzhnosti znachushih dlya sub yekta zovnishnih vpliviv ta intensivnistyu jogo reakcij na ci vplivi B G Ananyev vvazhav sho sensitivnist pov yazana z oriyentuvalnoyu reflektornoyu diyalnistyu i ye skladovoyu strukturi temperamentu Sensitivnist na jogo dumku yavlyaye soboyu zagalnu porivnyano postijnu osoblivist osobistosti yaka ye harakternoyu oznakoyu tipu nervovoyi sistemi lyudini i yaka vplivaye na shilnist lyudini do riznih vidiv diyalnosti Visoka sensitivnist pritamanna melanholikam mensh sensitivni sangviniki Reaktivnist lat re proti i activus diyuchij ce osoblivist reaguvannya osobistosti na riznomanitni podrazniki sho vplivaye na temp silu ta formu vidpovidi a najyaskravishe na emocijnu vrazlivist i vidbivayetsya na stavlenni osobistosti do navkolishnoyi dijsnosti ta do samoyi sebe Reaktivnist yak osoblivist temperamentu yaskravo viyavlyayetsya pri psihichnih travmah Visokij riven reaktivnosti pritamannij holerikam nizkij flegmatikam Plastichnist grec plasticos skulpturnij viyavlyayetsya v zdatnosti shvidko pristosovuvatisya do obstavin sho postijno zminyuyutsya Pevni storoni psihichnoyi diyalnosti perebudovuyutsya abo kompensuyutsya zavdyaki plastichnosti vishoyi nervovoyi diyalnosti Plastichnimi ye lishe sangviniki Rigidnist lat rigidus zastiglij osoblivist protilezhna plastichnosti ce skladnist abo nezdatnist perebudovuvatisya pri vikonanni zavdan yaksho cogo vimagayut obstavini U piznavalnij diyalnosti rigidnist viyavlyayetsya v povilnij zmini uyavlen pri zmini umov zhittya diyalnosti v emocijnomu zhitti v zagalmovanosti mlyavosti neruhlivosti pochuttiv u povedinci v negnuchkosti inertnosti motiviv povedinki ta moralno etichnih vchinkiv za vsiyeyi ochevidnosti yih nedocilnosti Rigidnist pritamanna dlya holerikiv flegmatikam ta melanholikiv Rezistentnist vid lat resistentia opir protidiya mira zdatnosti chiniti opir negativnim abo nespriyatlivim obstavinam Dosit yaskravo cya osoblivist viyavlyayetsya v umovah stresu pri znachnij napruzhenosti v diyalnosti Introvertnist lat intro vseredinu ta versio povertati ta ekstravertnist lat extra zovni ta versio povertati Spryamovanist reakcij ta diyalnosti osobistosti nazovni na inshih ce ekstravertnist a na samogo sebe na svoyi vnutrishni stani perezhivannya uyavlennya introvertnist Ekstraversiya ta introversiya yak vlastivosti temperamentu ce viyavi dinamichnih a ne zmistovnih storin osobistosti Holeriki i sangviniki ekstraverti a flegmatiki j melanholiki introverti Znachennya temperamentuVid temperamentu lyudini zalezhat formalno dinamichni aspekti povedinki yaki ne pov yazani iz zmistom diyalnosti Ci aspekti podilyayutsya na dvi grupi Grupa emocijnosti do neyi nalezhat Nejroticizm uniknennya novih chi neviznachenih situacij visoka potreba v socialnij pidtrimci Impulsivnist diyi yaki ne pidkripleni minulimi planami abo racionalnimi rishennyami Samovpevnenist vpevnenist v svoyih silah Grupa aktivnosti do neyi nalezhat Vitrivalist energijnist zdatnist vitrimuvati dovgu intensivnu diyalnist Shvidkist integraciyi aktiv povedinki a same plastichnist legkist pereklyuchennya z odnogo vidu diyalnosti na inshij i adaptivnist do zmin Povedinkova oriyentaciya na pevnij tip regulyatoriv povedinki Napriklad oriyentaciya na vrazhennya oriyentaciya na inshih lyudej Vid temperamentu lyudini takozh zalezhat Shvidkist viniknennya psihichnih procesiv napriklad shvidkist sprijnyattya shvidkist mislennya trivalist zoseredzhennya uvagi tosho Plastichnist ta stijkist psihichnih yavish legkist yih zmini i pereklyuchennya Temp i ritm diyalnosti Riven trivozhnosti Intensivnist psihichnih procesiv napriklad sila emocij aktivnist voli Spryamovanist psihichnoyi diyalnosti na pevni ob yekti ekstraversiya abo introversiya Rol temperamentu v diyalnosti lyudiniDiyalnist trudova navchalna igrova visuvaye vimogi ne lishe do znan i rivnya rozumovogo ta emocijno volovogo rozvitku osobistosti a j do tipologichnih osoblivostej nervovoyi sistemi a otzhe i do temperamentu lyudini Vid temperamentalnih vlastivostej sub yekta zalezhit jogo individualnij stil diyalnosti ale ne riven intelektu perekonannya talanti ustanovki moralni yakosti Vlastivosti tipiv temperamentu yaki negativno poznachayetsya na yakosti diyalnosti Sangvinik shilnist sangvinika do zahoplennya novim do nudgi pri odnomanitnij hocha j vazhlivij diyalnosti postijnij potyag do nezvichnogo pogana zoseredzhuvanist ta koncentraciya na chomus odnomu legke vidvolikannya uvagi na zovnishni vplivi znizhuye aktivnist u diyalnosti Yihnya bezturbotna veselist ye spriyatlivoyu shodo bezvidpovidalnosti neorganizovanosti nizkoyi disciplini Holerik nevrivnovazhenist holerika shkodit tam de potribno viyaviti strimanist terplyachist Yih emocijna vibuhovist drativlivist rozdratovanist destruktivno vplivayut na vzayemorozuminnya z kolegami kerivnikami pidleglimi kliyentami adzhe ce provokuye konflikti Flegmatik nadto povilnij temp ruhiv monotonne movlennya nizka mobilizaciya flegmatika ne spriyaye uspishnosti diyalnosti de potribno viyaviti ruhlivist shvidkist vplivu ta reakciyi Melanholik slabkist zbudlivosti ta galmivni diyi sho vlastivi melanholiku sprichinyuyut boyazkist nerishuchist pereshkodzhayut vstanovlennyu kontaktiv z inshimi Voni shvidko visnazhuyutsya harakterizuyetsya nadmirnoyu trivozhnistyu ta rozgublenistyu Vlastivosti tipiv temperamentu yaki negativno poznachayutsya na efektivnosti diyalnosti mozhut znachnoyu miroyu kompensuvatis Osnovnim chinnikom ye motivaciya ta pohidni vid neyi samoorganizaciya ta samoregulyaciya V takomu vipadku viroblyayetsya efektivnij individualnij stil diyalnosti Odnak ye taki specialnosti v yakih nevidpovidni yim temperamentalni vlastivosti kompensuvati ne mozhlivo Gumoralni teoriyiGumoralnu teoriyu vid lat humor ridina soki organizmu pidtrimuvav Gippokrat ta jogo poslidovniki zgidno z neyu oznaki temperamentu zumovlyuye perevazhannya v organizmi pevnoyi ridini Teoriya Gippokrata Pid temperamentom Gippokrat rozumiv i anatomo fiziologichni j individualno psihologichni osoblivosti lyudini Vin pov yazuvav tipi temperamentu z perevazhannyam v organizmi odnogo z zhittyevih sokiv a same krovi chornoyi zhovchi svitloyi zhovchi i slizu yaki cirkulyuyut u lyudskomu organizmi Vazhlivij vnesok dlya rozvitku ciyeyi teoriyi zrobiv poslidovnik Gippokrata Klavdij Galen davnorimskij likar bl 130 bl 200 pp n e Gippokrativska teoriya stala osnovoyu dlya viniknennya vchennya pro temperament zgidno z yakim isnuye chotiri tipi temperamentu Zalezhno vid perevazhannya tiyeyi abo inshoyi ridini v organizmi lyudina maye vidpovidni temperamentalni harakteristiki Perevazhannya krovi robit lyudinu aktivnoyu zhittyeradisnoyu j pozitivnoyu sangvinik Perevazhannya chornoyi zhovchi robit lyudinu depresivnoyu prignichenoyu j pesimistichnoyu melanholik Perevazhannya svitloyi zhovchi robit lyudinu drativlivoyu zbudlivoyu j nevrivnovazhenoyu holerik Perevazhannya slizu robit lyudinu spokijnoyu apatichnoyu bajduzhoyu j povilnoyu flegmatik Teoriya Aristotelya Aristotel poyasnyuyuchi cyu teoriyu stverdzhuvav sho rizni temperamenti porodzhuyutsya yakostyami krovi lyudini Tak vid yakosti krovi zalezhit zagalna ruhova aktivnist lyudini Aristotel vidilyav taki yakosti krovi yak shvidkist zgortannya stupin gustini ta teploti Napriklad legka krov vlastiva sangvinikam vazhka melanholikam tepla holerikam ridka flegmatikam Teoriya Immanuyila Kanta Nimeckij filosof I Kant podilyayuchi poglyadi na temperament predstavnikiv gumoralnoyi teoriyi vpershe dav svoyeridnu psihologichnu harakteristiku temperamentiv Vin vvazhav sho flegmatikam vlastivi nedostatno rozvineni moralni pochuttya a melanholikam spravzhnya dobrochinnist u holerikiv najbilsh rozvinene pochuttya chesti a v sangvinikiv pochuttya prekrasnogo Teoriya Petra Lesgafta Vchenij likar i pedagog P F Lesgaft poyasnyuvav temperament osoblivostyami krovoobigu yaki zalezhat vid diametra otvoru tovshini j gnuchkosti stinok sudin Kalibr sudin i tovshina yihnih stinok na dumku Lesgafta zumovlyuyut shvidkist i silu krovoobigu Nevelikomu diametru sudin vvazhav Lesgaft vidpovidaye sangvinichnij temperament a velikomu otvoru ta tovstim jogo stinkam melanholijnij flegmatichnij temperament zumovlyuyetsya velikim otvorom i tonkimi stinkami sudin Konstitucijni teoriyiNa mezhi XIX i XX st sformuvalasya koncepciya zgidno z yakoyu isnuye zv yazok mizh budovoyu tila lyudini i vlastivostyami osobistosti Ponyattya konstituciya ohoplyuye vsi spadkovi abo vrodzheni anatomichni fiziologichni i psihichni vlastivosti individa Organizmichna tipologiya Kloda Sigo stvoriv tipologiyu osnovoyu yakoyi stalo uyavlennya pro te sho organizm lyudini i jogo rozladi zalezhat vid seredovisha i vrodzhenih shilnostej Kozhnij sistemi organizmu vidpovidaye pevne zovnishnye seredovishe Napriklad povitrya dzherelo dihalnih reakcij yizha sho potraplyaye v travnu sistemu harchovih motorni reakciyi fizichne seredovishe mozkovi reakciyi socialne seredovishe Vrahovuyuchi ce vidilyayut chotiri osnovni tipi staturi dihalna travna muskulna i cerebralna Perevazhannya odniyeyi sistemi nad inshimi prizvodit do specifichnoyi reakciyi individa na pevni zmini navkolishnogo seredovisha zavdyaki chomu kozhnomu z tipiv staturi vidpovidayut pevni osoblivosti temperamentu Spivvidnoshennya staturi temperamentu i harakteru v teoriyi Ernsta Krechmera Krechmer vvazhav sho temperament blizhchij do biologichnih chinnikiv ale viyavlyayetsya v dinamichnih vlastivostyah harakteru Zv yazok mizh tipom staturi i deyakimi psihichnimi vlastivostyami abo psihichnimi zahvoryuvannyami Krechmer poyasnyuvav tim sho i tip budovi tila i temperament obumovleni diyalnistyu endokrinnih zaloz otzhe zalezhat nasampered vid pevnih osoblivostej gormonalnoyi sistemi Krechmer u 1921 r opublikuvav pracyu Budova tila i harakter Stverdzhuvav sho tip staturi viznachaye psihichni osoblivosti lyudej i shilnist yih do vidpovidnih psihichnih zahvoryuvan adzhe zvernuv uvagu sho bipolyarnomu afektivnomu rozladu i shizofreniyi vidpovidayut pevni tipi staturi psihasteziya nadmirne pidvishennya abo ponizhennya chutlivosti stosovno psihichnih podraznikiv fon nastroyu shilnist do veseloshiv abo pechali psihichnij temp priskorennya abo zatrimka psihichnih procesiv zagalom i okremo vzyatih zagalnij ruhovij temp ruhlivist abo zagalmovanist trayektoriya ruhiv Na osnovi cogo vin viokremiv taki psihosomatichni tipi i vidpovidni yim temperamenti Astenik grec asthenes slabkij hudij i visokij Mayut tenditnu budovu tila ta vidovzhene oblichchya Vin holodnij samodostatnij zamknutij upertij vazhko pristosovuyetsya do dijsnosti nerealistichnij i shilnij do abstrakciyi Pri rozladah psihiki viyavlyayetsya shilnist do shizofreniyi Piknik grec pyknos shilnij vazhka lyudina U neyi znachni zhirovi vidkladennya krugla golova na korotkij shiyi Vin dobrozichlivij tovariskij ne shilnij do samoanalizu emociyi kolivayutsya mizh smutkom i veseloshami lyubit prijmati spontanni situativni rishennya Atletik grec athletes borec lyudina z dobre rozvinenoyu muskulaturoyu visokim abo serednim zrostom shirokim plechovim poyasom i vuzkimi stegnami opuklimi licovimi kistkami Vin spokijnij realistichnij strimanij mislit pryamolinijno vazhko pristosovuyetsya do zmini obstanovki Pri dushevnih rozladah mozhe nespodivano vibuhati proyavlyayuchi shilnist do epilepsiyi Displastik grec dys prefiks na poznachennya rozladu i plastos sformovanij nepravilnoyi tilobudovi Individi cogo tipu harakterizuyutsya riznimi deformaciyami budovi tila napriklad nadmirnim zrostom Viokremleni tipi ne zalezhat vid togo ye lyudina visokoyu nizkoyu chi hudoyu gladkoyu Jdetsya pro proporciyi a ne pro absolyutni rozmiri tila Mozhut buti gladki leptosomatiki nemichni atletiki i hudi pikniki E Krechmer visunuv pripushennya pro zalezhnist mizh staturoyu i psihikoyu takozh i v zdorovih lyudej Tomu u lyudej z pevnim tipom budovi tila vinikayut psihichni vlastivosti yaki harakterni dlya pevnih psihichnih zahvoryuvan ale v mensh virazhenij formi Napriklad zdorova lyudina z budovoyu tila atletika maye shilnist do deyakih psihichnih ris yaki vlastivi hvorim na epilepsiyu Zalezhno vid shilnosti do riznih emocijnih reakcij E Krechmer rozriznyav Shizotimiki lyudi z astenichnoyu staturoyu Pri rozladi psihiki viyavlyayut shilnist do shizofreniyi Zamknuti shilni do kolivan emocij vid rozdratuvannya do suhosti uperti malopiddatlivi do zmini ustanovok i poglyadiv Tyazhko pristosovuyutsya do otochennya shilni do abstrakciyi Ciklotimiki protilezhnist shizotimikiv Mayut piknichnu staturu Pri porushenni psihiki viyavlyayut shilnist do bipolyarnogo afektivnogo rozladu Emociyi yih kolivayutsya mizh radistyu i pechallyu legko kontaktuyut z otochennyam realistichni v poglyadah Krim cih velikih zagalnih grup E Krechmer viokremiv dekilka klinichnih tipiv yaki skladayutsya z tih samih elementiv sho i golovni temperamenti v riznih kombinaciyah a same isterikiv epileptikiv paranoyikiv Konstitucijna tipologiya osobistostej Vilyama Sheldona Cya teoriya sformulovana v 40 vi roki XX stolittya Poglyadi Vilyama Sheldona na tipologiyu blizki do koncepciyi Krechmera Klasifikaciya V Sheldona gruntuyetsya na perevazhanni v lyudskomu organizmi odniyeyi z tkanin embriona endodermi z yakoyi utvoryuyutsya organi travlennya mezodermi z yakoyi skladayutsya kistki m yazi i legeni ektodermi z yakoyi utvoryuyutsya shkira volossya nigti nervi i mozok Yakosti temperamentu Sheldon nazvav zalezhno vid funkcij pevnih organiv tila viscerotoniya lat viscera nutroshi somatotoniya gr soma tilo ta cerebrototoniya lat cerebrum mozok Lyudej vidpovidno nazvav viscerotonikami somatotonikami i cerebrotonikami Cyu tipologiyu vvazhayut najbilsh obgruntovanoyu i statistichno pidtverdzhenoyu sered konstitucijnih V Sheldon proviv korelyacijnij analiz mizh oznakami zovnishnosti i pevnimi povedinkovimi harakteristikami Na osnovi cogo rozriznyayut taki tipi osobistosti Endomorfnij tip viscerotoniki Z velikim zhivotom znachnimi zhirovimi vidkladennyami na plechah i stegnah slabkimi kincivkami Vin tovariskij i postuplivij privitnij lyubit komfort legko virazhaye svoyi pochuttya pragne spilkuvannya Mezomorfnij tip somatotoniki Harakterna mogutnya statura kvadratna golova shiroki doloni i stupni Ce lyudi nespokijni neridko agresivni polyublyayut prigodi Dosit potajlivi u pochuttyah i dumkah Ektomorfnij tip cerebrotoniki Hudorlyavij i visokij maye pogano rozvineni vnutrishni organi hudim oblichchyam vuzkoyu grudnoyu klitkoyu tonkimi dovgimi kincivkami Ce lyudi zagalmovani j introvertni netovariski potajlivi U yihnij postavi vidchuvayetsya skutist shilni do samotnosti Sheldon vvazhav sho v kozhnoyi lyudini ye vsi tri grupi fizichnih i psihichnih vlastivostej Vidminnosti mizh lyudmi viznachayutsya ti yaki vlastivosti perevazhayut Faktorni teoriyiFaktorni teoriyi gruntuyutsya na znachennyah pevnoyi kilkosti vlastivostej faktoriv sho nalezhat do strukturi temperamentu Teoriya Gansa Ajzenka Pragnuchi vdoskonaliti teoriyi Krechmera i Yunga anglijskij psiholog Gans Yurgen Ajzenk zaproponuvav rozglyadati tipologiyi cih uchenih yak sistemu koordinat Ajzenk vvazhav sho isnuye dva golovni faktori temperamentu Faktor nejrotizm yavlyaye soboyu parametr u vidpovidnosti z yakim vsih individiv mozhna roztashuvati v ryad na odnomu polyusi yakogo znahoditsya tip osobistosti z nadzvichajnoyu stijkistyu zrilistyu ta duzhe dobroyu zdatnistyu do adaptaciyi a na drugomu nadzvichajno nervoznij nestijkij ta pogano adaptovanij tip Faktor ekstraversiya introversiya bipolyarnij Dlya nogo harakterni visokij stupin pozitivnogo nasichennya u vipadku ekstravertiv i visokij stupin negativnogo nasichennya u vipadku introvertiv Vihodyachi z opisu povedinki ekstravertiv ta introvertiv z odnogo boku ta osib z visokim abo nizkim nejrotizmom z inshogo boku Ajzenk pobuduvav svoyu model tipiv temperamentu Tipu temperamentu vidpovidaye odin z chotiroh kvadrantiv pri peretini dvoh ortogonalnih shkal ekstraversiya introversiya harakterizuye stupin vidkritosti individa do zovnishnogo svitu emocijna stabilnist nejrotizm viznachaye emocijnu stijkist Spoluchennya emocijnoyi stijkosti z ekstraversiyeyu Gans Ajzenk ototozhnyuye z tipom sangvinika nejrotizmu z ekstraversiyeyu z tipom holerika introversiyi z nejrotizmom tipom melanholika introversiyi ta emocijnu stabilnist z tipom flegmatika Teoriya Sirila Lyudovika Berta Doslidzhennya anglijskogo psihologa ye odnimi z pershih sprob viznachiti strukturu temperamentu za dopomogoyu faktornogo analizu Za osnovu vin vzyav perelik pervinnih emocij skladenij V Mak Dugallom gniv strah nizhnist cikavist vidchuttya bezpeki druzhelyubnist zadovolennya nepriyemne vidchuttya statevij potyag ogida pokirnist Bert doslidzhuvav proyavi cih emocij u riznih grup perevazhno u normalnih i nevrotichnih ditej vikom 9 12 rokiv i na pidstavi faktornogo analizu otrimanih rezultativ vidiliv faktori temperamentu zagalna emocijnist stenichni ekspresivni emociyi astenichni galmivni emociyi pozitivni emociyi negativni emociyi Teoriya Dzhoya Paulya Gilforda Amerikanskij psiholog zaproponuvav 13 faktornu teoriyu Vin sklav chotiri anketi dlya doslidzhen vlastivostej temperamentu Chetverta bula sintezom troh poperednih Gilford vvazhav sho vse riznomanittya vlastivostej yaki v sukupnosti formuyut temperament mozhna zvesti do 13 faktoriv sho utvoryuyut vidnosno stijku harakteristiku individa Zagalna aktivnist Individ energijnij shvidko ruhayetsya pracyuye zapovzyatlivij inodi impulsivnij Dominantnist Individ dobivayetsya svoyih prav napoleglivij pragne stati liderom ne boyitsya suspilnih kontaktiv shilnij vidkrito virazhati svoyi dumki Muzhnist V individa perevazhayut tipovo cholovichi yak profesijni tak i povsyakdenni interesi Ne duzhe emocijnij umiye prihovuvati svoyi pochuttya ridko piddayetsya strahu abo vidchuvaye ogidu ne viklikaye simpatij v otochennya Upevnenist u sobi Individ perekonanij sho jogo povazhayut inshi lyudi pokladayetsya na sebe urivnovazhenij u spilkuvanni zadovolenij svoyim stanovishem ne zamikayetsya v sobi Spokij Individ spokijnij badorij ne piddayetsya rozdratuvannyu j utomi vmiye shvidko zosereditisya na problemi Tovariskist Individ shilnij do druzhnogo spilkuvannya formalnih i neformalnih kontaktiv chasto ye liderom ne boyazkij i ne sorom yazlivij ne pragne do samotnosti Refleksiya Individ zadumlivij refleksivnij shilnij do filosofuvannya i mrijlivosti samoanalizu j analizu inshih dopitlivij Depresiya Individ emocijno i fizichno prignichenij perebuvaye v postijnomu strahu i trivozi nastroyi minlivi proyavlyaye upertist Emocijnist Individ z legkozbudlivimi emociyami yaki viniknuvshi zberigayutsya nadovgo hocha poverhnevi j infantilni Strimanist Individ strimanij dobre volodiye soboyu radshe serjoznij nizh bezturbotnij nadilenij pochuttyam vidpovidalnosti Bezpristrasnist Individ ob yektivno i realistichno pidhodit do problem chutlivij do zmin u stavlenni otochennya zdatnij zabuvati pro sebe ne shilnij do pidozrilosti duzhe vrazlivij Dobrozichlivist Individ privitnij m yakij u povodzhenni ne viyavlyaye vorozhosti ne shilnij prinizhuvati inshih ne proyavlyaye agresiyi Terpimist Individ ne shilnij kritikuvati dovirlivij zvernenij do inshih bilshe nizh do sebe Podalshi doslidzhennya faktornoyi strukturi temperamentu doveli sho ci chinniki ne ye nezalezhnimi odin vid odnogo a utvoryuyut deyaki zv yazki Teoriya Luyisa Leona Terstouna Amerikanskij psiholog Luyis Terstoun rozrobiv koncepciyu strukturi temperamentu yaka gruntuvalasya na 13 faktornij teoriyi Terstoun viokremiv faktori drugogo poryadku i nazvav yih osnovnimi Aktivni Taki individi shvidko pracyuyut navit yaksho nema potrebi pospishati shvidko ruhayutsya neterplyachi navit yaksho potribno zberigati spokij postijno v diyi shilni kvapitis yak pravilo bagato govoryat hodyat pishut protilezhnij polyus pasivni Energijni Fizichno badori individi zajmayutsya sportom lyublyat fizichnu robotu osoblivo nadvori Nadayut perevagu fizichnij aktivnosti sho suprovodzhuyetsya velikimi energetichnimi vitratami protilezhnij polyus inertni Impulsivni Mayut bezturbotnij i legkovazhnij nastrij shvidko prijmayut rishennya duzhe legko perehodyat vid odnogo zavdannya do inshogo diyut pid vplivom mittyevih sponuk protilezhnij polyus strimani Dominantni Shilni keruvati inshimi lyudmi brati na sebe vidpovidalnist iniciativni hocha naspravdi ne zavzhdi dominuyut u pevnij grupi ohoche vistupayut publichno ta organizovuyut gromadski zahodi protilezhnij polyus zalezhni Stabilni Individi dlya yakih harakternij nezvorushnij rivnij nastrij u kritichni momenti zberigayut spokij zdatni keruvati navit u nespriyatlivih umovah legko zoseredzhuyutsya bez zusil pererivayut neskinchenu robotu abo prodovzhuyut yiyi koli vimagaye situaciya protilezhnij polyus nestabilni Sociabelni Lyublyat buti v kompaniyi legko znajomlyatsya postuplivi dobrozichlivi shilni do spivpraci priyemni u spilkuvanni protilezhnij polyus zamknuti Refleksivni Shilni do rozdumiv nadayut perevagu teoretichnij diyalnosti nad praktichnoyu bagato chasu pridilyayut samosposterezhennyam zazvichaj spokijni dobre pracyuyut na samoti lyublyat diyalnist sho potrebuye tochnosti ohochishe planuyut nizh realizovuyut namichene protilezhnij polyus poverhovi Teoriya A Base ta R Plomina Amerikanski psihologi A Base i R Plomin rozrobili koncepciyu temperamentu yaka opisuye sho v nomu povinni nasampered vidobrazhatisya stilovi osoblivosti povedinki jogo ekspresivni a ne zmistovi aspekti Prote shob vvazhati konkretnu risu temperamentalnoyu na yih dumku neobhidna nayavnist she chotiroh umov spadkova zumovlenist stabilnist yiyi proyavu protyagom usogo zhittya adaptivne znachennya tobto spriyannya biologichnomu pristosuvannyu viyavlennya u tvarin Na osnovi cogo voni viokremlyuyut taki harakteristiki temperamentu Emocijnist Virazhayetsya u legkosti viniknennya afektivnih reakcij i ocinyuyetsya za yih intensivnistyu Aktivnist Harakterizuyetsya zagalnim energetichnim rivnem lyudina zavzhdi zajnyata lyubit ruhatisya chasto pospishaye yij pritamanne shvidke movlennya j energijni ruhi Sociabelnist Pov yazana z potreboyu postijno perebuvati sered lyudej Teoriya A Tomasa ta S Chessa Suchasni amerikanski vcheni A Tomas i S Chess temperamentom tezh vvazhayut stil povedinki Voni vvazhayut sho temperament ne mozhe harakterizuvatisya ni zmistom ni motivaciyeyu ni uspishnistyu diyalnosti U ditej pershih rokiv zhittya voni vidilili dev yat nezalezhnih odna vid odnoyi harakteristik temperamentu riven aktivnosti motorni harakteristiki ruhlivist pid chas goduvannya kupannya spivvidnoshennya aktivnoyi i pasivnoyi povedinki protyagom dnya ritmichnist stupin peredbachuvanosti chasu poyavi povedinkovih reakcij napriklad poyava vidchuttya golodu i trivalist pevnogo stanu v chasi napriklad trivalist snu nablizhennya abo viddalennya osoblivosti emocijnih i ruhovih reakcij na novi stimuli adaptivnist reakciya na novu abo zminyuvanu situaciyu intensivnist reakciyi nezalezhno vid yiyi yakosti ta spryamovanosti porig reaktivnosti riven stimulyaciyi neobhidnij dlya poyavi reakciyi nezalezhno vid yiyi yakosti ta sensornoyi modalnosti nastrij spivvidnoshennya radisnogo stanu i stanu nevdovolennya vidvolikannya efektivnist diyi novih stimuliv dlya zmini povedinki napoleglivist zdatnist prodovzhuvati diyalnist nezvazhayuchi na trudnoshi v yiyi zdijsnenni Psihologichni teoriyiTeoriya Otto Grossa odnim iz pershih pochav vivchati vidminnosti sposobiv reaguvannya lyudej na pevni podrazniki Pri doslidzhenni psihopatij vin viokremiv pervinni funkciyi bezposeredni reakciyi na stimulyaciyu i vtorinni pov yazani z vidnovlennyam zatrat na pervinnu funkciyu Tipologichni osoblivosti lyudskoyi povedinki buli pov yazani iz spivvidnoshennyam pervinnih i vtorinnih funkcij vvazhav O Gross yaksho pervinna funkciya intensivna tobto lyudina reaguye glibokoemocijno to i na vidnovlennya bude potribno bilshe sil sho vimagaye nayavnosti trivaloyi vtorinnoyi funkciyi Taki lyudi povilnishe pereroblyayut informaciyu i dovshe yiyi zberigayut Yaksho zh lyudina reaguye ne silno to i vidnoviti sili vona mozhe shvidshe u takih lyudej shvidkist reaguvannya i pereklyuchennya uvagi istotno visha Teoriya Ya Strelyau Ya Strelyau zaproponuvav vivchati rol temperamentu v pristosuvanni lyudini do umov yiyi zhittya i diyalnosti Za osnovu vzyav polozhennya I Pavlova pro rol temperamentu v adaptaciyi lyudini do navkolishnogo seredovisha ta ponyattya D Hebba pro optimalnij riven zbudzhennya Fundamentalnimi harakteristikami temperamentu yaki perebuvayut v antagonistichnih vidnosinah Strelyau vvazhaye reaktivnist velichina reakcij lyudskogo organizmu u vidpovid na diyi chutlivist i vitrivalist abo zdatnist do roboti aktivnist intensivnist i trivalist povedinkovih aktiv obsyag vikonuvanih dij Holerik Strelyau harakterizuye tak vidriznyayetsya maloyu chutlivistyu visokoyu reaktivnistyu j aktivnistyu Ale reaktivnist yavno perevazhaye nad aktivnistyu tomu vin nestrimnij Nevitrimanij neterplyachij harakterna rizka zmina nastroyu Zapalnij shvidkij temp i rizkist u ruhah Vin mensh plastichnij i bilsh inertnij nizh sangvinik Zvidsi velika stijkist pragnen ta interesiv bilsha napoleglivist mozhlivi trudnoshi v pereklyuchenni uvagi Sangvinik Za Ya Strelyau Lyudina z pidvishenoyu reaktivnistyu prichomu aktivnist i reaktichnist u neyi vrivnovazheni Vin zbudzheno vidpovidaye na vse sho privertaye jogo uvagu maye zhivu mimiku ta virazni ruhi Z neznachnogo privodu vin regoche a nesuttyevij fakt mozhe jogo rozgnivati Vin aktivno beretsya za novu spravu j mozhe dovgo pracyuvati ne vtomlyuyuchis Vin shvidko zoseredzhuyetsya disciplinovanij Jomu pritamanni shvidki ruhi gnuchkist rozumu kmitlivist Shvidkij temp movlennya shvidke vklyuchennya v novu robotu Visoka plastichnist viyavlyayetsya v minlivosti pochuttiv nastroyiv zacikavlen i pragnen legko shoditsya z novimi lyudmi shvidko zvikaye do novih vimog i obstavin Ekstravert Pochuttya legko vinikayut legko zminyuyutsya Flegmatik Strelyau okreslyuye jogo tak volodiye visokoyu aktivnistyu znachno perevazhayuchoyu nad maloyu reaktivnistyu maloyu chutlivistyu j emocijnistyu Jogo vazhko rozsmishiti j zasmutiti Pri velikih nepriyemnostyah zalishayetsya spokijnim Zazvichaj u nogo bidna mimika ruhi nevirazni j upovilneni tak samo yak i mova Vin ne kmitlivij vazhko pereklyuchaye uvagu j pristosovuyetsya do novih obstavin povilno perebudovuye navichki j zvichki Pri comu vin energijnij i pracezdatnij Vidriznyayetsya terpelivistyu vitrimkoyu samokontrolem Yak pravilo vin vazhko shoditsya z novimi lyudmi slabko vidgukuyetsya na zovnishni vrazhennya introvert Melanholik Harakteristika Strelyau Lyudina z visokoyu chutlivistyu ta maloyu reaktivnistyu Pidvishena chutlivist pri velikij inertnosti privodit do togo sho neznachnij privid mozhe viklikati v nogo slozi vin nadmirno vrazlivij hvoroblivo chutlivij Mimika j ruhi jogo nevirazni golos tihij ruhi bidni Zazvichaj nevpevnenij u sobi boyazkij najmenshi trudnoshi zmushuyut jogo opuskati ruki Vin ne energijnij ne napoleglivij legko vtomlyuyetsya j malopracezdatnij Jomu pritamanna legko rozporoshuvana j nestijka uvaga vpovilnenij temp usih psihichnih procesiv Bilshist melanholikiv introverti Vin sorom yazlivij nerishuchij boyazkij Odnak u spokijnomu zvichnomu dlya nogo otochenni melanholik mozhe uspishno spravlyatisya z zhittyevimi zadachami Teoriya Gerardusa Hejmansa i Edvarda Virsmi Odniyeyu z pershih teorij yaki doslidzhuvali temperament ta zvodilisya do psihologichnogo opisu vlastivostej temperamentu abstragovanogo vid budovi i funkcij organizmu bula teoriya niderlandskih psihologiv ta Voni vidilili taki osnovni bipolyarni harakteristiki temperamentu emocijnist neemocijnist Cyu vlastivist viznachayut vimiryuvannyam chastoti i sili emocijnih reakcij na situaciyi sho yih sprichinyuyut aktivnist pasivnist Pidstavoyu dlya ocinki ciyeyi vlastivosti ye aktivnist u praci navchanni chi vdoma sposib provedennya dozvillya stavlennya do obov yazkiv pervinna funkciya vtorinna funkciya Lyudi z rozvinenoyu pervinnoyu funkciyeyu silno i negajno reaguyut na stimuli navkolishnogo seredovisha prichomu efekt cih reakcij shvidko zgasaye Individi z vtorinnoyu funkciyeyu na podraznik spochatku reaguyut slabo potim reakciya postupovo posilyuyetsya i zberigayetsya trivalij chas Doslidniki inodi zvertayut uvagu na analogiyu mizh pervinnoyu funkciyeyu ta ekstraversiyeyu vtorinnoyu funkciyeyu j introversiyeyu Teoriya Karla YungaKarl Gustav Yung ye avtorom teoriyi introversiyi ekstraversiyi vin podilyav lyudej na tipi vihodyachi z psihologichnih vidminnostej yaki vvazhav vrodzhenimi Vin viokremiv dva zagalni tipi Introvertnij tip Dlya nih harakternim ye te sho cinnist sub yekta zavzhdi visha nizh cinnist ob yekta Perezhivayuchi emociyu introvert zvertaye uvagu ne na podiyi abo lyudej yaki yiyi sprichinili a na vlasni perezhivannya Vlasna dumka dlya nogo vazhlivisha nizh navkolishnya realnist abo dumka inshih lyudej Ekstravertnij tip Dlya nih pritamanna spryamovanist na zovnishnij ob yekt Dumki inshih lyudej zagalnoprijnyati normi ob yektivni obstavini viznachayut yihni vchinki bilsh znachnoyu miroyu nizh vlasne sub yektivne stavlennya do navkolishnoyi dijsnosti K G Yung zalezhno vid rozvinenosti mislennya emocij vidchuttiv ta intuyiciyi rozriznyav taki tipi ekstravertiv ta introvertiv Ekstravertnij rozumovij tip vlastivij sub yektam yaki prijmayut vazhlivi rishennya rozsudlivo stvoryuyut shemi ob yektivnoyi realnosti j keruyutsya nimi u svoyij povedinci vimagayuchi togo samogo vid inshih Lyudi cogo tipu emocijno bidni voni ridko spivchuvayut inshim ne cinuyut druzhbi yim chuzhi estetichni perezhivannya Ekstravertnij emocijnij tip shilnij pravilno emocijno ocinyuvati vse te sho jogo otochuye Taki lyudi lyublyat partneriv yaki vidpovidayut pevnim kriteriyam napriklad posidayut pevne socialne stanovishe yihni pochuttya zavzhdi zdayutsya neshirimi a povedinka vdavanoyu Ekstravertnij sensornij tip vlastivij lyudyam yaki viznachayut cinnist ob yektiv za siloyu vidchuttya sho vono silnishe to bilsha cinnist ob yekta Voni shukayut nasolodi i zadovolennya Otochennya sprijmaye yih yak zhittyeradisnih estetiv yaksho yihni vidchuttya ne nadto dominuyut nad reshtoyu funkcij u protilezhnomu razi voni stayut nepriyemnimi u spilkuvanni Ekstravertnij intuyitivnij tip chutlivij do novogo i nezvichajnogo legko i burhlivo zahoplyuyetsya novim ob yektom mozhe zaraziti svoyim entuziazmom i nadihnuti inshih ale shojno ob yekt prihilnosti perestaye buti cikavim bez zhalyu zabuvaye pro nogo i pereklyuchayetsya na novij Etichni zasadi jogo nikoli ne turbuyut Lyudej takogo tipu vvazhayut legkovazhnimi avantyuristami Introvertnij rozumovij tip harakterizuyetsya mislennyam yake ne vidtvoryuye realnoyi dijsnosti a dovodit yiyi neyasnij obraz do zrozumiloyi i chitko sformulovanoyi ideyi Cherez ce taka lyudina shilna pidlashtovuvati fakti pid ideyu abo vzagali ignoruvati yih Vona stvoryuye teoriyi zadlya teorij Na vidminu vid ekstravertnogo rozumovogo tipu vona pragne ne do rozshirennya znan pro svit a do pogliblennya yih Introvertnij emocijnij tip viglyadaye zovni spokijnim navit indiferentnim Jogo emociyi chasto nepomitni hocha vseredini mozhe vse kipiti Emocijnu strimanist sprijmayut yak proyav holodnosti Introvertnij sensornij tip na vidminu vid ekstravertnogo sensornogo tipu oriyentuyetsya ne na ob yekti sho viklikayut intensivni vidchuttya a na intensivnist vidchuttiv sprichinenih ob yektami Tomu shojno vidchuttya vinikaye ob yekt dlya takoyi lyudini vtrachaye cinnist Predstavniki cogo tipu nezrozumili i neprivablivi dlya otochennya Introvertnij intuyitivnij tip harakterizuye lyudej produkti tvorchosti yakih ye nezrozumilimi dlya otochennya Teoriya Ivana Pavlova Temperament ye biologichnim fundamentom nashoyi osobistosti tobto zasnovanij na vlastivostyah nervovoyi sistemi pov yazanij z tilobudovoyu lyudini z obminom rechovin v organizmi I P Pavlov vivchiv fiziologichni osnovi temperamentu vin zvertav uvagu na zalezhnist temperamentu vid tipu nervovoyi sistemi Pavlov vstanoviv sho temperamentalni vlastivosti zalezhat vid pevnih vlastivostej nervovoyi sistemi a same sili procesiv zbudzhennya i galmuvannya u nervovih voloknah vrivnovazhenosti nejrofiziologichnih procesiv spivvidnoshennya potuzhnosti zbudzhennya ta galmuvannya ruhlivosti nejrofiziologichnih procesiv shvidkosti zmini zbudzhennya galmuvannyam i galmuvannya zbudzhennyam Pavlov vidiliv chotiri osnovni tipi vishoyi nervovoyi diyalnosti ruhlivij silnij zhivij vrivnovazhenij tip nervovoyi sistemi vidpovidaye temperamentu sangvinika inertnij silnij spokijnij vrivnovazhenij tip nervovoyi sistemi vidpovidaye temperamentu flegmatika nevrivnovazhenij ruhlivij nestrimnij silnij tip nervovoyi sistemi vidpovidaye temperamentu holerika slabkij nevrivnovazhenij maloaktivnij tip nervovoyi sistemi zumovlyuye temperament melanholika Sangvinik Okreslyuyetsya Pavlovim yak garyachij duzhe produktivnij diyach ale lishe todi koli vin maye cikavu spravu tobto postijne zbudzhennya Koli zh takoyi spravi nemaye vin staye nudnim mlyavim Holerik Harakterizuyetsya I P Pavlovim yak bojovij tip zapalnij drativlivij Zahopivshis yakoyus spravoyu nadmirno nalyagaye na svoyi zasobi j sili ta vreshti resht rvetsya visnazhuyetsya bilshe nizh slid vin dopracovuyetsya do togo sho vse jomu vzhe nesila Flegmatik Za harakteristikoyu I P Pavlova spokijnij vrivnovazhenij zavzhdi rivnij napoleglivij i vpertij trudivnik zhittya Ale jomu potriben chas dlya rozkachki dlya zoseredzhennya uvagi dlya pereklyuchennya jogo na inshij ob yekt tosho Melanholik Zaznachenij I P Pavlovim yak yavno galmivnij tip nervovoyi sistemi Ochevidno kozhne yavishe zhittya ye galmivnim agentom yaksho vin ni u sho ne virit ni na sho ne spodivayetsya vid usogo ochikuye ta u vsomu bachit lishe pogane nebezpechne Na osnovi kozhnogo tipu formuyutsya rizni sistemi umovnih nervovih zv yazkiv ale sam proces yihnogo formuvannya zalezhit vid tipu nervovoyi sistemi Tip nervovoyi sistemi nadaye svoyeridnosti povedinci lyudini viznachaye ruhlivist psihichnih procesiv yihnyu stijkist Prote vin ne ye virishalnim chinnikom povedinki vchinkiv perekonan yaki formuyutsya v procesi individualnogo zhittya lyudini ta v procesi vihovannya Pavlov razom iz zagalnimi tipami rozriznyav specialni tipi harakterni tilki dlya lyudini oskilki voni vidobrazhayut spivvidnoshennya mizh obraznoyu i movno mislitelnoyu signalnimi sistemami Hudozhnij tip viriznyayetsya yaskravo virazhenoyu shilnistyu do obrazno emocijnogo mislennya Lyudi cogo tipu nadzvichajno gostro yaskravo povno i bezposeredno sprijmayut dijsnist u nih rozvinena uyava dobre rozvinena zdatnist vidtvoryuvati dijsnist u hudozhnih obrazah kartinnist movi Rozumovij tip vidznachayetsya pidvishenoyu shilnistyu do slovesno logichnogo mislennya zdatnistyu do analizu i sistematizaciyi reaguvannya ne stilki na konkretni yavisha skilki na yih uzagalnennya Zmishanij tip maye oznaki yak hudozhnogo tak i rozumovogo tipiv Uchennya pro specialni tipi vishoyi nervovoyi diyalnosti obgruntuvannya i podalshogo rozvitku v doslidzhennyah I Pavlova ta jogo uchniv ne nabulo PosilannyaTemperament Ukrayinska mala enciklopediya 16 kn u 8 t prof Ye Onackij Nakladom Administraturi UAPC v Argentini Buenos Ajres 1966 T 8 kn XV Literi St Uc S 1886 1887 1000 ekz Temperament Literaturoznavcha enciklopediya u 2 t avt uklad Yu I Kovaliv Kiyiv VC Akademiya 2007 T 2 M Ya S 474 Test Tip vashogo temperamentu Diagnostika temperamentu G Ajzenka EPI onlineDzherelaMaksimenko S D Zagalna psihologiya Navchalnij posibnik Vidannya druge pereroblene ta dopovnene Kiyiv Centr navchalnoyi literaturi 2004 242 243 s Palij A A Diferencialna psihologiya navch posib A A Palij K Akademvidav 2010 432 s Seriya Alma mater Zagalna psihologiya Skripchenko O V Dolinska L V Ogorodnijchuk Z V ta in Pidruchnik K Karavela 2014 464 s Cyu stattyu treba vikifikuvati dlya vidpovidnosti standartam yakosti Vikipediyi Bud laska dopomozhit dodavannyam dorechnih vnutrishnih posilan abo vdoskonalennyam rozmitki statti kviten 2013