Ізабе́ла Араго́нська (ісп. Isabel de Aragón, порт. Isabel de Aragão; 4 січня 1271, Сарагоса, Арагон — 4 липня 1336, Евора, Португалія) — арагонська інфанта, королева Португалії (1288—1336). Представниця Барселонського дому. Донька арагонського короля Педро ІІІ й сицилійської принцеси . Дружина португальського короля Дініша, королева-консорт (з 1282). Матір кастильської королеви та португальського короля Афонсу IV. За життя прославилася як побожна і милосердна жінка. Відродила Коїмбрський монастир святої Клари (1314), та інші. Після смерті чоловіка стала королевою-матір'ю, прийняла чернецтво у Ордені францисканців (з 1325). Виступала посередником і миротворцем під час кастильсько-арагонського конфлікту (1304), португальської міжусобної війни (1322—1324), а також португальсько-кастильського сімейного конфлікту (1336). Померла в Ештремоші, Португалія. Похована в Коїмбрському монастирі святої Клари. Канонізована папою Урбаном VIII (1625). День вшанування — 4 липня. В іконографії зображується у вигляді королеви чи монахині з голубом миру або трояндами. Також — свята Ізабела, Єлизавета, свята́ Ізабе́ла Португа́льська. Прізвиська — Миротво́риця (порт. a Pacificadora), Свята́ короле́ва (порт. a Rainha Santa).
Ізабела Арагонська ісп. Isabel de Aragón порт. Isabel de Aragão | ||
![]() | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
26 червня 1282 — 4 липня 1336 | ||
Попередник: | Беатриса (І) Кастильська | |
Наступник: | Беатриса (ІІ) Кастильська | |
Ім'я при народженні: | ісп. Isabel de Aragón | |
Народження: | 4 січня 1271 Сарагоса, Арагон | |
Смерть: | 4 липня 1336 (65 років) Ештремош, Португальське королівство | |
Поховання: | Новий монастир святої Клари | |
Країна: | Арагонське королівство і Португальське королівство | |
Релігія: | католичка | |
Рід: | Барселонська | |
Батько: | Педро ІІІ | |
Мати: | ||
Шлюб: | Дініш | |
Діти: | , Афонсу IV | |
|
Імена
- Ізабела (араг., ісп., кат. і порт. Isabel) — згадується в тогочасних старопортугальських документах.
- Ізабела Арагонська (араг. Isabel d'Aragón, кат. Isabel d'Aragó, ісп. і порт. Isabel de Aragão)
- Ізабела Миротвориця (порт. Isabel a Pacificadora)
- Ізабела Португальська (араг., ісп., кат. і порт. Isabel de Portugal)
- Єлизавета (лат. Elisabeth, кат. Elisabet) — згадується в тогочасних латинських документах та хроніках.
- Єлизавета Арагонська (кат. Elisabet d'Aragó)
- Єлизавета Португальська (кат. Elisabet de Portugal)
Біографія
Молоді роки
Ізабела народилася 4 січня 1271 року в Сарагосі, Арагонському королівстві в родині інфанта Педро (згодом — арагонський король Педро ІІІ) і його дружини, сицилійської принцеси . Вона була сестрою майбутніх арагонських королів Альфонсо II, Хайме II і сицилійського короля Фернандо ІІІ.
Дівчинку назвали на честь прабаби святої Єлизавети Угорської. З дитинства Ізабела була дуже побожною — щоденно бувала на літургії, дотримувалася постів.
Королева-консорт
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJrTDBGZlVtRnBibWhoWDFOaGJuUmhYMlZ0WDBGc2RtRnNZV1JsWHlVeU9GSnZjWFZsWDBkaGJXVnBjbThsTWtOZlVYVmhaSEp2YzE5a1lWOUlhWE4wSlVNekpVSXpjbWxoWDJSbFgxQnZjblIxWjJGc0pUSkRYekU1TVRjbE1qa3VjRzVuTHpJMU1IQjRMVUZmVW1GcGJtaGhYMU5oYm5SaFgyVnRYMEZzZG1Gc1lXUmxYeVV5T0ZKdmNYVmxYMGRoYldWcGNtOGxNa05mVVhWaFpISnZjMTlrWVY5SWFYTjBKVU16SlVJemNtbGhYMlJsWDFCdmNuUjFaMkZzSlRKRFh6RTVNVGNsTWprdWNHNW4ucG5n.png)
Дінішу було лише 17 років, коли він зійшов на престол. При розмірковуванні про шлюб, який на той час був складною дипломатичною подією, він зупинив свій вибір на Ізабелі Арагонській. Перші переговори відбулись в Тулузі за посередництвом французького короля Філіппа III Сміливого. Згодом, в листопаді 1280 року безпосередньо до Педро III Арагонського було відправлене посольство в складі Жуана Велью, Жуана Мартінса та Васко Піреса. В Арагоні посольство зустрілось з посланцями королів Франції та Англії, які також сватали своїх принців за Ізабелу. Король Арагону вважав за краще обрати того, хто вже на момент сватання був королем, незважаючи на розбіжності Дініша з його зведеним братом і претендентом на престол Афонсо Португальським, сеньйором Порталегре. 11 лютого 1281 року, ледве досягнувши 10-річного віку, Ізабела заочно була одружена з королем Португалії Дінішом у каплиці Святої Агати у Королівському палаці Барселони. Приблизно через місяць Педро III Арагонський відправив у Португалію послів — служителя Кафедрального собору Таррагони Бертрана де Віллафранка та адмірала королівського флоту Коррадо Ланчіа, для ратифікації шлюбного договору. Посли також передали Королю Португалії запрошення відвідати Барселону, яке було проігноровано.
Того ж року Дініш дарував Ізабелі містечка Обідуш, Абрантеш, Аленкер, і Порту-де-Мош.
Ізабела вирушила до долини Ебро по старій дорозі Віа Августа (Via Augusta), потім до Теруеля, Дароки, Калатаюду, а звідти слідуючи коридором долини річки Дору до Самори. Вона в'їхала до Португалії через Брагансу. Весілля відсвяткували в Транкозу, 26 червня 1282 року. Згодом після весілля Дініш передав королеві Ізабелі дохід від замків Віла-Вісоза, Монфорте, Сінтра, Орен, Фейра, Гайя, , Портел, Монталегре та інших.
Ставши королевою-консортом Португалії, вона вела благочинний спосіб життя, постійно допомагаючи бідним і хворим. Її побожність та терплячість вражали навіть самого Дініша. У шлюбі з ним Ізабела народила доньку , що згодом вийшла заміж за кастильського короля Фернандо IV, та сина Афонсу IV, майбутнього португальського короля.
Ізабела брала активну участь у політичному житті Португалії. Зокрема, вона була одним із португальських радників під час підписання Альканісеського договору 1297 року з Кастильською Короною про міждержавний кордон. 1304 року королева, разом із чоловіком, виступили арбітрами у суперечці між кастильським королем Фернандо IV і арагонським королем Хайме II.
Ізабела відіграла важливу миротворчу роль під час міжусобної війни 1322—1324 років, що велася між Дінішем та його сином-спадкоємцем Афонсу IV. Саме за її втручання король не зміг убити свого первістка в Аленкері. За легендою, 1323 року Ізабела завадила кровопролиттю на Алвалдеському полі, виїхавши на нього на мулі між двома ворожими арміями. Війна закінчилася 1324 року присягою вірності сина королю.
Королева-матір
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemhrTDBWc2FYTlFiM0owUTI5cGJVTnNZWEpoVmk1cWNHY3ZNalV3Y0hndFJXeHBjMUJ2Y25SRGIybHRRMnhoY21GV0xtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Після смерті Дініша в 1325 році та інтронізації Афонсу IV, Ізабела відійшла від активної політики й оселилася в Коїмбрському монастирі святої Клари, який сама заснувала 1314 року. Королева-матір вступила до Третього ордену святого Франциска й присвятила решту свого життя справам милосердя. Королева була скромною в побуті й розмовах, але дуже щедрою у вчинках — вона сплачувала за навчання дітей бідної шляхти, дарувала незаможнім дівчатам майно на посаг, а під час великого голоду 1329 року роздавала хліб зі своїх комор мешканцям Коїмбри. Коштом Ізабели були споруджені численні шпиталі в Коїмбрі, Сантарені та Лейрі, а також християнські центри — , каплиці в Лейрі та Обідуші, клуатр Алкобаського монастиря тощо.
1336 року Ізабела знову виступила в ролі посередника під час військового конфлікту між її сином, португальським королем Афонсу IV та її онуком, кастильським королем Альфонсо XI. Незважаючи на похилий вік і слабке здоров'я, вона поспішила до Ештремоша, де стояли обидва війська. Там Ізабела змогла переконати сторони, що ворогували, зупинитися і укласти мир. За свою діяльність вона дістала прізвисько миротвориці.
Тривала поїздка до Ештремоша дуже виснажила королеву. Вона захворіла і померла 4 липня 1336 року в . Її поховали у Коїмбрському старому монастирі святої Клари. У XVII столітті, через часті повені, спричинені розливом річки Мондегу, тіло Ізабели перенесли до Нового монастиря святої Клари в Коїмбірі й помістили до срібного саркофага в центральній каплиці обителі.
Канонізація
1516 року Ізабела беатифікував папа Лев X. 25 травня 1625 року її канонізував папа Урбан VIII. Днем шанування святої став день смерті — 4 липня. 1694 року папа Іннокентій XII переніс день шанування Ізабели на 8 липня, проте 1969 року було повернено стару дату. На честь Ізабели названі декілька храмів у Португалії, Іспанії та країнах Нового Світу.
Сім'я
- Батько: Педро ІІІ (1239—1285) — король Арагону.
- Матір: (1249—1302) — сицилійська принцеса.
- Чоловік (з 1282): Дініш (1261—1325), король Португалії (1279—1325)
- Діти:
- (1290—1313) — португальська інфанта ∞ Фернандо IV, кастильський король.
- Афонсу IV (1290—1357), король Португалії (1325—1357)
Родовід
Чудо з трояндами
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkZrTDBRdVgwbHpZV0psYkY5a1pWOUJjbUZuSlVNekpVRXpieVV5UTE5U1lXbHVhR0ZmWkdWZlVHOXlkSFZuWVd4ZkxWOVVhR1ZmVUc5eWRIVm5kV1Z6WlY5SFpXNWxZV3h2WjNsZkpUSTRSMlZ1WldGc2IyZHBZVjlrYjNOZlVtVnBjMTlrWlY5UWIzSjBkV2RoYkNVeU9TNXdibWN2TWpVd2NIZ3RSQzVmU1hOaFltVnNYMlJsWDBGeVlXY2xRek1sUVROdkpUSkRYMUpoYVc1b1lWOWtaVjlRYjNKMGRXZGhiRjh0WDFSb1pWOVFiM0owZFdkMVpYTmxYMGRsYm1WaGJHOW5lVjhsTWpoSFpXNWxZV3h2WjJsaFgyUnZjMTlTWldselgyUmxYMUJ2Y25SMVoyRnNKVEk1TG5CdVp3PT0ucG5n.png)
З Ізабелою пов'язані декілька середньовічних португальських легенд, найвідомішою з яких є чудо з трояндами.
Одного разу, взимку, всупереч забороні короля Дініша, королева вирішила нагодувати знедолених. Вона взяла у свою сукню хліба й рано-вранці, потайки від чоловіка, вийшла із замку. Король підстеріг її і, перехопивши, спитав, що вона несе. Розгублена Ізбела відповіла, що це троянди. Дініш гримнув, що троянд взимку не буває, і наказав показати вміст сукні. Коли ж королева відкрила поділ сукні, там лежали троянди замість хліба.
Точний час появи цієї легенди у португальській традиції невідомий. Вона передавалася як усний переказ, допоки не була зафіксована вперше 1526 року в «Хроніці братів менших» (порт. Crónica dos Frades Menores). У цій хроніці замість хлібин згадуються гроші, які королева збиралася роздати біднякам. На середину XVI століття чудо з трояндами вже було широко відоме в літературі та мистецтві Піренейського півострова. У зв'язку з цим Ізабелу часто зображали із трояндами, які вона несе у своєму одязі.
Патрон
Бразилія: Санта-Ізабел
Екваторіальна Гвінея: Малабо (колишня Санта-Ізабел)
Іспанія: Тенерифе
Португалія: Коїмбра
Філіппіни: Басілан
Портрети
- XVI ст.
- 1610
- Ізабела з трояндами
XVII ст. - Ізабела з трояндами
XVII ст. -
- Ізабела з трояндами
XVIII ст. - Ізабела з трояндами
XVIII ст. - ХІХ ст.
- Ізабела з трояндами
1820 - Бернандіну Монтаньєш, 1877
- Ізабела з трояндами
Франсішку Віласа, 1893 - Пам'ятник у Коїмбрі
-
- Пам'ятник у Ватикані
Примітки
- У своєму першому заповіті від 19 квітня 1314 року називає себе «пані Ізабела… королева Португалії й Алгарве»: Dona Isabel…Rainha de Portugal e do Algarve [Sousa, A. C. de. Provas da Historia genealogica da casa real portugueza… Lisboa, 1739. T. I, 15, p. 114]. У заповіті короля Дініша від 20 червня 1322 року згадується як «королева, пані Ізабела, моя жінка»: a Raynha Donna Isabel minha mulher [Sousa, A. C. de. Provas da Historia genealogica da casa real portugueza… Lisboa, 1739. T. I, 11, p. 99].
- У «Historia Sicula» зазначена у переліку дітей арагонського короля Педру ІІІ як «Єлизавета, королева Португалії»: …Alfonsus, Elisabeth regina Portugalli… Rex Iacobus, Dominus Fridericus, domina Violanta et dominus Petrus [Bartholomæi de Neocastro Historia Sicula // Cronisti e scrittori sincroni Napoletani. ed. Re, G. del. Naples, 1868. Vol. 2. p. 415]). Так само згадана як «пані Єлизавета, королева Португалії» у «Chronicon Conimbricensi»: ….Dñæ Elizabeth Reginæ Portugaliæ [Chronicon Conimbricensi // España sagrada, Т. XXIII, p. 339].
- Lives of the Saints, For Every Day of the Year /ed. by Rev. Hugo Hoever, S.O.Cist.,Ph.D., New York: Catholic Book Publishing Co., 1955, p. 257
- Cawley, Charles, Aragon, kings, Medieval Lands database, Foundation for Medieval Genealogy
- Capes, Florence. St. Elizabeth of Portugal [ 22 березня 2018 у Wayback Machine.]. // The Catholic Encyclopedia. Vol. 5. New York: Robert Appleton Company, 1909.
- Bofarull y de Brocá, Andrés de (1845). Historical analysis of Reus from its foundation to our new days . [Ps]: Reus P. Sabatér. for. 96
- Oporto.), Fernando Corrêa de la Cerda (bp of; Portugal.), Elizabeth (st, consort of Denis, king of (1735). History of the life, death … of saint Isabel sixth queen of Portugal . [Sl: sn]
- Ferreira, 2010, с. 30.
- Ferreira, 2010, с. 31.
- Ott, Michael T. (1912). Pope Urban VIII. The Catholic Encyclopedia. Т. XV. New York: Robert Appleton Company. Архів оригіналу за 22 червня 2012. Процитовано 7 вересня 2007.
- Calendarium Romanum. Libreria Editrice Vaticana, 1969. p. 96
Джерела
- Capes, Florence. St. Elizabeth of Portugal [ 22 березня 2018 у Wayback Machine.]. // The Catholic Encyclopedia. Vol. 5. New York: Robert Appleton Company, 1909.
- Ekkart Sauser. Elisabeth von Portugal. // Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon., Sp. 351–352}}.
- Ferreira, João (2010). Histórias Rocambolescas da História de Portugal [Fantastic Stories of the History of Portugal] (порт.) (вид. 6). Lisbon, Portugal: A Esfera dos Livros. ISBN .
- Hoever, Hugo H., ред. (1955). Lives of the Saints, For Every Day of the Year. New York, New York: Catholic Book Publishing Co. с. 511. OCLC 10070602.
- Rodrigues Oliveira, Ana (2010). Isabel de Aragão (1270–1336). A Rainha Santa. Rainhas medievais de Portugal. Dezassete mulheres, duas dinastias, quatro séculos de História. Lisbon: A esfera dos livros. ISBN .
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Ізабела Арагонська (Свята)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro Izabela Izabela Aragonska ta Izabela Portugalska Izabe la Arago nska isp Isabel de Aragon port Isabel de Aragao 4 sichnya 1271 Saragosa Aragon 4 lipnya 1336 Evora Portugaliya aragonska infanta koroleva Portugaliyi 1288 1336 Predstavnicya Barselonskogo domu Donka aragonskogo korolya Pedro III j sicilijskoyi princesi Druzhina portugalskogo korolya Dinisha koroleva konsort z 1282 Matir kastilskoyi korolevi ta portugalskogo korolya Afonsu IV Za zhittya proslavilasya yak pobozhna i miloserdna zhinka Vidrodila Koyimbrskij monastir svyatoyi Klari 1314 ta inshi Pislya smerti cholovika stala korolevoyu matir yu prijnyala chernectvo u Ordeni franciskanciv z 1325 Vistupala poserednikom i mirotvorcem pid chas kastilsko aragonskogo konfliktu 1304 portugalskoyi mizhusobnoyi vijni 1322 1324 a takozh portugalsko kastilskogo simejnogo konfliktu 1336 Pomerla v Eshtremoshi Portugaliya Pohovana v Koyimbrskomu monastiri svyatoyi Klari Kanonizovana papoyu Urbanom VIII 1625 Den vshanuvannya 4 lipnya V ikonografiyi zobrazhuyetsya u viglyadi korolevi chi monahini z golubom miru abo troyandami Takozh svyata Izabela Yelizaveta svyata Izabe la Portuga lska Prizviska Mirotvo ricya port a Pacificadora Svyata korole va port a Rainha Santa Izabela Aragonska isp Isabel de Aragon port Isabel de AragaoIzabela Aragonska Koroleva Portugaliyi 26 chervnya 1282 4 lipnya 1336 Poperednik Beatrisa I Kastilska Nastupnik Beatrisa II Kastilska Im ya pri narodzhenni isp Isabel de AragonNarodzhennya 4 sichnya 1271 1271 01 04 Saragosa AragonSmert 4 lipnya 1336 1336 07 04 65 rokiv Eshtremosh Portugalske korolivstvoPohovannya Novij monastir svyatoyi KlariKrayina Aragonske korolivstvo i Portugalske korolivstvoReligiya katolichkaRid BarselonskaBatko Pedro IIIMati Shlyub DinishDiti Afonsu IV Mediafajli b u VikishovishiImenaIzabela arag isp kat i port Isabel zgaduyetsya v togochasnih staroportugalskih dokumentah Izabela Aragonska arag Isabel d Aragon kat Isabel d Arago isp i port Isabel de Aragao Izabela Mirotvoricya port Isabel a Pacificadora Izabela Portugalska arag isp kat i port Isabel de Portugal Yelizaveta lat Elisabeth kat Elisabet zgaduyetsya v togochasnih latinskih dokumentah ta hronikah Yelizaveta Aragonska kat Elisabet d Arago Yelizaveta Portugalska kat Elisabet de Portugal BiografiyaMolodi roki Izabela narodilasya 4 sichnya 1271 roku v Saragosi Aragonskomu korolivstvi v rodini infanta Pedro zgodom aragonskij korol Pedro III i jogo druzhini sicilijskoyi princesi Vona bula sestroyu majbutnih aragonskih koroliv Alfonso II Hajme II i sicilijskogo korolya Fernando III Divchinku nazvali na chest prababi svyatoyi Yelizaveti Ugorskoyi Z ditinstva Izabela bula duzhe pobozhnoyu shodenno buvala na liturgiyi dotrimuvalasya postiv Koroleva konsort Izabela na Alvaldeskomu poli zupinyaye krovoprolittya Dinishu bulo lishe 17 rokiv koli vin zijshov na prestol Pri rozmirkovuvanni pro shlyub yakij na toj chas buv skladnoyu diplomatichnoyu podiyeyu vin zupiniv svij vibir na Izabeli Aragonskij Pershi peregovori vidbulis v Tuluzi za poserednictvom francuzkogo korolya Filippa III Smilivogo Zgodom v listopadi 1280 roku bezposeredno do Pedro III Aragonskogo bulo vidpravlene posolstvo v skladi Zhuana Velyu Zhuana Martinsa ta Vasko Piresa V Aragoni posolstvo zustrilos z poslancyami koroliv Franciyi ta Angliyi yaki takozh svatali svoyih princiv za Izabelu Korol Aragonu vvazhav za krashe obrati togo hto vzhe na moment svatannya buv korolem nezvazhayuchi na rozbizhnosti Dinisha z jogo zvedenim bratom i pretendentom na prestol Afonso Portugalskim senjorom Portalegre 11 lyutogo 1281 roku ledve dosyagnuvshi 10 richnogo viku Izabela zaochno bula odruzhena z korolem Portugaliyi Dinishom u kaplici Svyatoyi Agati u Korolivskomu palaci Barseloni Priblizno cherez misyac Pedro III Aragonskij vidpraviv u Portugaliyu posliv sluzhitelya Kafedralnogo soboru Tarragoni Bertrana de Villafranka ta admirala korolivskogo flotu Korrado Lanchia dlya ratifikaciyi shlyubnogo dogovoru Posli takozh peredali Korolyu Portugaliyi zaproshennya vidvidati Barselonu yake bulo proignorovano Togo zh roku Dinish daruvav Izabeli mistechka Obidush Abrantesh Alenker i Portu de Mosh Izabela virushila do dolini Ebro po starij dorozi Via Avgusta Via Augusta potim do Teruelya Daroki Kalatayudu a zvidti sliduyuchi koridorom dolini richki Doru do Samori Vona v yihala do Portugaliyi cherez Bragansu Vesillya vidsvyatkuvali v Trankozu 26 chervnya 1282 roku Zgodom pislya vesillya Dinish peredav korolevi Izabeli dohid vid zamkiv Vila Visoza Monforte Sintra Oren Fejra Gajya Portel Montalegre ta inshih Stavshi korolevoyu konsortom Portugaliyi vona vela blagochinnij sposib zhittya postijno dopomagayuchi bidnim i hvorim Yiyi pobozhnist ta terplyachist vrazhali navit samogo Dinisha U shlyubi z nim Izabela narodila donku sho zgodom vijshla zamizh za kastilskogo korolya Fernando IV ta sina Afonsu IV majbutnogo portugalskogo korolya Izabela brala aktivnu uchast u politichnomu zhitti Portugaliyi Zokrema vona bula odnim iz portugalskih radnikiv pid chas pidpisannya Alkaniseskogo dogovoru 1297 roku z Kastilskoyu Koronoyu pro mizhderzhavnij kordon 1304 roku koroleva razom iz cholovikom vistupili arbitrami u superechci mizh kastilskim korolem Fernando IV i aragonskim korolem Hajme II Izabela vidigrala vazhlivu mirotvorchu rol pid chas mizhusobnoyi vijni 1322 1324 rokiv sho velasya mizh Dinishem ta jogo sinom spadkoyemcem Afonsu IV Same za yiyi vtruchannya korol ne zmig ubiti svogo pervistka v Alenkeri Za legendoyu 1323 roku Izabela zavadila krovoprolittyu na Alvaldeskomu poli viyihavshi na nogo na muli mizh dvoma vorozhimi armiyami Vijna zakinchilasya 1324 roku prisyagoyu virnosti sina korolyu Koroleva matir Grobnicya Izabeli Novij monastir svyatoyi Klari Koyimbra Pislya smerti Dinisha v 1325 roci ta intronizaciyi Afonsu IV Izabela vidijshla vid aktivnoyi politiki j oselilasya v Koyimbrskomu monastiri svyatoyi Klari yakij sama zasnuvala 1314 roku Koroleva matir vstupila do Tretogo ordenu svyatogo Franciska j prisvyatila reshtu svogo zhittya spravam miloserdya Koroleva bula skromnoyu v pobuti j rozmovah ale duzhe shedroyu u vchinkah vona splachuvala za navchannya ditej bidnoyi shlyahti daruvala nezamozhnim divchatam majno na posag a pid chas velikogo golodu 1329 roku rozdavala hlib zi svoyih komor meshkancyam Koyimbri Koshtom Izabeli buli sporudzheni chislenni shpitali v Koyimbri Santareni ta Lejri a takozh hristiyanski centri kaplici v Lejri ta Obidushi kluatr Alkobaskogo monastirya tosho 1336 roku Izabela znovu vistupila v roli poserednika pid chas vijskovogo konfliktu mizh yiyi sinom portugalskim korolem Afonsu IV ta yiyi onukom kastilskim korolem Alfonso XI Nezvazhayuchi na pohilij vik i slabke zdorov ya vona pospishila do Eshtremosha de stoyali obidva vijska Tam Izabela zmogla perekonati storoni sho voroguvali zupinitisya i uklasti mir Za svoyu diyalnist vona distala prizvisko mirotvorici Trivala poyizdka do Eshtremosha duzhe visnazhila korolevu Vona zahvorila i pomerla 4 lipnya 1336 roku v Yiyi pohovali u Koyimbrskomu staromu monastiri svyatoyi Klari U XVII stolitti cherez chasti poveni sprichineni rozlivom richki Mondegu tilo Izabeli perenesli do Novogo monastirya svyatoyi Klari v Koyimbiri j pomistili do sribnogo sarkofaga v centralnij kaplici obiteli Kanonizaciya1516 roku Izabela beatifikuvav papa Lev X 25 travnya 1625 roku yiyi kanonizuvav papa Urban VIII Dnem shanuvannya svyatoyi stav den smerti 4 lipnya 1694 roku papa Innokentij XII perenis den shanuvannya Izabeli na 8 lipnya prote 1969 roku bulo poverneno staru datu Na chest Izabeli nazvani dekilka hramiv u Portugaliyi Ispaniyi ta krayinah Novogo Svitu Sim yaDokladnishe Barselonskij dim Batko Pedro III 1239 1285 korol Aragonu Matir 1249 1302 sicilijska princesa Cholovik z 1282 Dinish 1261 1325 korol Portugaliyi 1279 1325 Diti 1290 1313 portugalska infanta Fernando IV kastilskij korol Afonsu IV 1290 1357 korol Portugaliyi 1325 1357 RodovidChudo z troyandamiIzabela z troyandami Genealogiya koroliv Portugaliyi 1530 1534 Z Izabeloyu pov yazani dekilka serednovichnih portugalskih legend najvidomishoyu z yakih ye chudo z troyandami Odnogo razu vzimku vsuperech zaboroni korolya Dinisha koroleva virishila nagoduvati znedolenih Vona vzyala u svoyu suknyu hliba j rano vranci potajki vid cholovika vijshla iz zamku Korol pidsterig yiyi i perehopivshi spitav sho vona nese Rozgublena Izbela vidpovila sho ce troyandi Dinish grimnuv sho troyand vzimku ne buvaye i nakazav pokazati vmist sukni Koli zh koroleva vidkrila podil sukni tam lezhali troyandi zamist hliba Tochnij chas poyavi ciyeyi legendi u portugalskij tradiciyi nevidomij Vona peredavalasya yak usnij perekaz dopoki ne bula zafiksovana vpershe 1526 roku v Hronici brativ menshih port Cronica dos Frades Menores U cij hronici zamist hlibin zgaduyutsya groshi yaki koroleva zbiralasya rozdati bidnyakam Na seredinu XVI stolittya chudo z troyandami vzhe bulo shiroko vidome v literaturi ta mistectvi Pirenejskogo pivostrova U zv yazku z cim Izabelu chasto zobrazhali iz troyandami yaki vona nese u svoyemu odyazi Patron Braziliya Santa Izabel Ekvatorialna Gvineya Malabo kolishnya Santa Izabel Ispaniya Tenerife Portugaliya Koyimbra Filippini BasilanPortretiXVI st 1610 Izabela z troyandami XVII st Izabela z troyandami XVII st Fransisko Surbaran Svyata Izabela Portugalska 1635 Muzej Prado Madrid Izabela z troyandami XVIII st Izabela z troyandami XVIII st HIH st Izabela z troyandami 1820 Bernandinu Montanyesh 1877 Izabela z troyandami Fransishku Vilasa 1893 Pam yatnik u Koyimbri Toledskij sobor Pam yatnik u VatikaniPrimitkiU svoyemu pershomu zapoviti vid 19 kvitnya 1314 roku nazivaye sebe pani Izabela koroleva Portugaliyi j Algarve Dona Isabel Rainha de Portugal e do Algarve Sousa A C de Provas da Historia genealogica da casa real portugueza Lisboa 1739 T I 15 p 114 U zapoviti korolya Dinisha vid 20 chervnya 1322 roku zgaduyetsya yak koroleva pani Izabela moya zhinka a Raynha Donna Isabel minha mulher Sousa A C de Provas da Historia genealogica da casa real portugueza Lisboa 1739 T I 11 p 99 U Historia Sicula zaznachena u pereliku ditej aragonskogo korolya Pedru III yak Yelizaveta koroleva Portugaliyi Alfonsus Elisabeth regina Portugalli Rex Iacobus Dominus Fridericus domina Violanta et dominus Petrus Bartholomaei de Neocastro Historia Sicula Cronisti e scrittori sincroni Napoletani ed Re G del Naples 1868 Vol 2 p 415 Tak samo zgadana yak pani Yelizaveta koroleva Portugaliyi u Chronicon Conimbricensi Dnae Elizabeth Reginae Portugaliae Chronicon Conimbricensi Espana sagrada T XXIII p 339 Lives of the Saints For Every Day of the Year ed by Rev Hugo Hoever S O Cist Ph D New York Catholic Book Publishing Co 1955 p 257 Cawley Charles Aragon kings Medieval Lands database Foundation for Medieval Genealogy Capes Florence St Elizabeth of Portugal 22 bereznya 2018 u Wayback Machine The Catholic Encyclopedia Vol 5 New York Robert Appleton Company 1909 Bofarull y de Broca Andres de 1845 Historical analysis of Reus from its foundation to our new days Ps Reus P Sabater for 96 Oporto Fernando Correa de la Cerda bp of Portugal Elizabeth st consort of Denis king of 1735 History of the life death of saint Isabel sixth queen of Portugal Sl sn Ferreira 2010 s 30 Ferreira 2010 s 31 Ott Michael T 1912 Pope Urban VIII The Catholic Encyclopedia T XV New York Robert Appleton Company Arhiv originalu za 22 chervnya 2012 Procitovano 7 veresnya 2007 Calendarium Romanum Libreria Editrice Vaticana 1969 p 96DzherelaCapes Florence St Elizabeth of Portugal 22 bereznya 2018 u Wayback Machine The Catholic Encyclopedia Vol 5 New York Robert Appleton Company 1909 Ekkart Sauser Elisabeth von Portugal Biographisch Bibliographisches Kirchenlexikon Sp 351 352 Ferreira Joao 2010 Historias Rocambolescas da Historia de Portugal Fantastic Stories of the History of Portugal port vid 6 Lisbon Portugal A Esfera dos Livros ISBN 978 989 626 216 7 Hoever Hugo H red 1955 Lives of the Saints For Every Day of the Year New York New York Catholic Book Publishing Co s 511 OCLC 10070602 Rodrigues Oliveira Ana 2010 Isabel de Aragao 1270 1336 A Rainha Santa Rainhas medievais de Portugal Dezassete mulheres duas dinastias quatro seculos de Historia Lisbon A esfera dos livros ISBN 978 989 626 261 7 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Izabela Aragonska Svyata