Ця стаття містить текст, що не відповідає . (жовтень 2021) |
Розва́дів — село в Україні, у Стрийському районі Львівської області, центр Розвадівської ОТГ. Населення становить 3508 осіб. Орган місцевого самоврядування — Розвадівська сільська рада. Село Розвадів розташоване на лівому березі річки Дністер, адміністративно належить до Стрийського району.
село Розвадів | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
![]() | |||||
Країна | |||||
Область | Львівська область | ||||
Район | Стрийський район | ||||
Рада | Розвадівська сільська рада | ||||
Код КАТОТТГ | UA46100170010025623 | ||||
Облікова картка | с. Розвадів | ||||
Основні дані | |||||
Засноване | 1467 | ||||
Перша згадка | 1467 (557 років) | ||||
Населення | 3508 | ||||
Площа | 3,29 км² | ||||
Густота населення | 975,68 осіб/км² | ||||
Поштовий індекс | 81634 | ||||
Телефонний код | +380 3241 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 49°30′11″ пн. ш. 23°58′01″ сх. д. / 49.50306° пн. ш. 23.96694° сх. д.Координати: 49°30′11″ пн. ш. 23°58′01″ сх. д. / 49.50306° пн. ш. 23.96694° сх. д. | ||||
Середня висота над рівнем моря | 265 м | ||||
Водойми | р. Дністер | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 81634, Львівська обл., Стрийський р-н, с. Розвадів | ||||
Карта | |||||
![]() Розвадів | |||||
![]() Розвадів | |||||
Мапа | |||||
|
Назва села
Щодо назви села, то існує кілька версій його походження. Одна з них говорить, що село бере свою назву від давньоруського слова «свада», що означає «суперечка, сутичка, ворожнеча». Перекази ж говорять, що на території села розводив у різні сторони своє військо гетьман Б. Хмельницький. Також можна почути, що перший мешканець села мав прізвище Розвадів. Більшість з версій є просто легендою, але всі вони мають право на існування.
Символіка
Герб села має вигляд щита, розтятого на червоне і чорне поля, два срібні крила, що уособлюють Архангела Михаїла, який є покровителем громади, між ними вгорі золотий розширений хрест, – символізує пам’ять про борців за волю України і могили УСС у Пісочній, а внизу – золота перевернута підкова, – символом щастя. Під щитом покладені зелені дубові гілки з золотими жолудями, перевиті синьою стрічкою з золотою назвою громади РОЗВАДІВ.
Прапор — квадратне полотнище, яке складається з двох вертикальних рівновеликих смуг — червоної від древка та чорної з вільного краю, на яких два білі крила, між ними вгорі жовтий розширений хрест, а внизу — жовта підкова. Червоний і чорний кольори підкреслюють значення громади у визвольних змаганнях.
Історія
Сільська традиція твердить, що перші поселення розташовувалися на правому березі річки Дністер, але внаслідок частих повеней, люди почали освоювати протилежний бік. Археологічні дослідження, які проводилися наприкінці 1980-х роках, показують, що люди селилися тут ще за часів палеоліту (2 тисячі років до н. е.).
Татарські набіги
Перша згадка про село зафіксована у 1467 році. У 1498 році на нього здійснила напад татарська орда і спалила. Саме через це мешканці села були звільнені від сплати податків та військових постоїв на шість років. У 1512 році село знову звільнялося королем від сплати податків на такий же термін, а через три роки знову було повністю спустошене і знелюднене волохами і татарами. Довгий час село належало родині магнатів Тарлів, засновників міста Миколаєва. У 1571 році Ядвіга Тарлова передає село зятеві Єжи Мнішеку та дочці. Саме через часті татарські набіги, польський король дає доручення збудувати біля села оборонну фортецю.
Спорудження укріплень
Навесні 1620 року польський гетьман Станіслав Жолкевський споруджує на березі Дністра укріплення, яке проводилося за кресленнями і під наглядом скульптора, який пізніше перебрався до Розвадова. Згадка про розвадівський замок вперше з'являється в документах в 1619 році. Отже, 1620 р — це дата закінчення будівництва фортеці.
Табор — так називалася фортеця, виконував захисну функцію перед набігами і небезпекою, оберігаючи не тільки жителів самого староства Дроговизького, але й всіх прилеглих сіл. Місцеві жителі мали обов'язок утримувати оборонну споруду. Стіни Табору були укріплені артилерією, а всередині містилися склади продуктів та зберігалися найцінніші поміщицькі речі. Також було збудовано приміщення для виробництва пороху та порохову башту для його зберігання, будинки для офіцерів-шляхтичів. Крім того, фортеця виконувала функцію тюрми: тут тримали в кайданах людей за різні провини. До Табору часто прибували на кількатижневий відпочинок чи на зимівлю війська. В такий час на селян лягав важкий тягар, адже вони повинні були забезпечити їх всім необхідним, що було не легко. Акти львівського гродського суду містять у собі численні скарги мешканців на грабежі, вчинені військовими.
Восени 1648 року, повертаючись у степи з-під Львова, татари знову пограбували село. На 1661 рік у селі проживало 42 селянські родини, які обробляли 4 лани землі. Від лану землі платили по 10 золотих і 20 грош чиншу. На землі працювали вибранці, які мали виконувати військову службу. У 1673 році шляхетський загін спалив Табор: п'яні жовніри, які були в Таборі запалили ватру, щоб засмажити рибу, а полум'я перекинулося на фортецю. Дивом уціліла церква, яка була розташована на березі річки біля самої фортеці. До села ж пожежа не дійшла. В 1676 році село знову спустошили татари, а в 1711 — Розвадів спіткало стихійне лихо: сарана виїла траву і з'їла до 300 кіп (18000 снопів) різного зерна, тому з голоду загинуло 66 волів, 300 корів, 157 ялівок. Загалом село мало нещастя сім разів потерпати від набігів татар і один раз від сарани. Не жаліла селян й королівська адміністрація. В 1726 році дроговизький староста забирав селянські поля біля Табору, надаючи на заміну далекі й погані ділянки.
На 1742 рік в селі вже мешкало 108 родин і майже в кожному дворі було по два воли. Селяни платили данину: сторожове (2 золи), фірне, чинш та інше. Панщину відробляли 1,5 дні на тиждень. У селі був бровар, дві солодівні, корчма. На 1782 рік в Розвадові нараховувалося 147 родин.
Село розросталося в основному за рахунок жовнірів. Поранені чи переобтяжені військовою службою, вони, опинившись на перепочинку в Таборі, залишалися на цих землях. Село приваблювало мешканців своїми природними умовами: водоймища з рибою, поля і луки повні звірини.
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 99,66% |
російська | 0,25% |
інші | 0,09% |
Церква в Розвадові
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlJtTDBOb2RYSmphRjlwYmw5U2IzcDJZV1JwZGw4bE1qZ3hKVEk1TG1wd1p5OHlOVEJ3ZUMxRGFIVnlZMmhmYVc1ZlVtOTZkbUZrYVhaZkpUSTRNU1V5T1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Перша церква існувала в Розвадові ймовірно ще в часи Київської Русі. За переказами село змінювало місце свого розташування, тому могло змінюватись і розташування церковного будинку. Сільські старожили серед таких місць виділяють урочища (між старим і новим руслом Дністра), місцевість біля залізничного мосту через Дністер, Табор, а також хутір Прийма. Не виключено, що в Таборі могла бути не церква, а римо-католицька каплиця.
Про сільську церкву та священика є згадка в податковому реєстрі 1609 року. В акті люстрації села 1661 року зазначено, що «стара попадя господарювала на чверті лану землі і платила чиншу З зол. 13 гр.».
10 листопада 1671 року король Михайло Вишневецький у відповідь на скарги священиків Дроговизького староства на утиски адміністрації, звільнив їх від відбування панщини та інших повинностей. Вони також тоді отримали право виготовляти для своїх потреб пиво та горілку, вільно брати дрова з королівських лісів. Цей привілей підтвердив і король Ян III 4 квітня 1676 року. Парохом розвадівської церкви Воскресіння Христового тоді був о. Михайло. У серпні 1679 року дроговизький староста Микола Остророг додав розвадівській церкві півчверті землі «Лисиковсько». Мабуть, що це була колишня селянська земля. Весною 1693 року староста Тобіяш Роєвський додав церкві чверть «Ярошовську».
При візитації восени 1739 року було відмічено, що парохом тут є отець Гаврило Доскочинський, а парафіян близько 130 родин. Щорічно кожна родина давала парохові по львівському півмацку жита. Церква мала привілей на лан поля та сіножатей на 100 косарів. Відомо також, що у 1740 році з візитацією прибув отець П'ясецький. Він повідомляє про повеління Замойського Синоду, що священик в церкві має вести Метрику. Цю постанову виконав вже наступний священик, Іван Левицький. Знаходилася вона в храмі до 1752 року і під час пожежі згоріла. Залишилася тільки титульна сторінка, яка була вклеєна на початку нової книги.
Не виключено, що у 1741 році парохом в селі став , бо у вересні того року він завів тут нову метричну книгу. Але 5 грудня 1752 року церква згоріла зі всім майном «від вогню випадкового». Тому в березні 1753 року була заведена нова метрична книга. У захристії згоріли книжки, які призначалися для богослужінь, проповідей, повчань, два старожитні Євангелія, а також церковні метрики, хоча наступний візитатор, який прибув у село в 1764 році, нічого про пожежу не згадує. Цікавою є згадка, що отець Михайло Цегельський купив до церкви книгу «Ключ разумінія», яка була надрукована у Львові в друкарні Михайла Сльозки. Це був збірник проповідей на , яким послуговувалися священики. В книзі також наводилися історичні факти: історія Київської Русі, Запорізької Січі, розповіді про українські монастирі. В 1780 року парохом був отець Андрій Крижанівський. Церква була дерев'яна, вкрита ґонтом, в доброму стані. Хата пароха була з смереки, також покрита ґонтом.
28 червня 1764 року церкву відвідав з візитацією о. М. Шадурський. З її матеріалів випливає, що церква мала «поля давнього» 2 чверті, якого було на 27,5 дня оранки одним плугом та ще й лук у ньому, які могли за день скосити 38 косарів. Крім того, мала пізніше додані 2 чверті — Ярошовську та Лисаковську (на 23 дні оранки та лук на 17 косарів). Всі землі разом мали становити 37 моргів поля та 9,5 морга лук.
У 1780 році парохом в селі був о. Андрій Крижанівський. Був він тут Парохом і в 1803 році. Церква тоді була дерев'яною, вкрита ґонтом і оцінена на 250 зр, в доброму стані, хата пароха була збудована з смерекового дерева, вкрита ґонтом і коштувала 175 зр. Всі будівлі були зведені коштом о. Крижанівського.
У роки австрійсько-французьких війн (наполеонівських) уряд забрав в церкви золоті та срібні речі, а пізніше видав їй дві 3 % облігації на суму 110 золотих ринських.
У 1817 році громада збудувала кам'яний парафіяльний будинок, який стояв до першої світової війни.
У 1832 році місцевий парох о. Михайло Абрисовський (нар. 1769), висвячений 1795 року, мав у селі 1080 парафіян. Через 7 років їх було вже 1276, а парохом був о. Яків Любінецький.
В акті перевірки парафії влітку 1832 року зазначено, що о. М. Абрисовський парохом в селі був з 20 травня 1811 року. Мав він тут ще старі метричні книги з 1741 року, хоч в 1784 році були заведені нові метричні книги. Громада була про нього Високої думки. Сама церква мала 109 років і була збудована з вільхового дерева. Ще до 1820 року був виготовлений план будівництва нової церкви і при продажу села вручений державою графові Скарбеку. Громада кілька разів домагалась від нього (в усній та письмовій формах) допомоги на ремонт церкви, але він відмовлявся тим, що на найгарнішому місці незабаром почне будувати нову церкву. Тим часом провізори купили кілька тисяч гонгів і мали намір ремонтувати церкву весною 1833 року.
Мабуть у 1830-х роках громада почала будувати нову кам'яну церкву, але не мала коштів для завершення будівництва. За переказами стіни церкви стояли так довго, що біля них встигла вирости груша, яка почала плодоносити. Австрійська влада нічим не допомагала. Аж якось у Галичину приїхав цісар і проїжджав через село. Селяни його вітали, стоячи вздовж дороги на колінах, скинувши шапки. Війт тримав у руці завчасно заготовлене прохання до монарха, щоб допоміг збудувати церкву. Той зобов'язав це зробити власника місцевих маєтків графа Станіслава Скарбка. Після цього робота відновилась, а над входом до церкви був вмонтований його родовий герб. У 1848 році граф помер, але роботи продовжували управителі заснованої ним фундації «Заклад гр. С. Скарбка».
У 1857 році парохом Розвадова був о. Яків Любінецький (нар. 1792), висвячений 1816 року, який мав тут 1200 парафіян. У 1860 році парафіян було 1274.
1860 року нарешті відбулось посвячення нової мурованої церкви. Мабуть остаточно будівельні роботи буди завершені тільки наступного року, як зазначено на пам'ятній дошці над входом. 31 жовтня 1877 року фундація Скарбка презентувала на розвадівську парафію о. Івана Любінецького. Мабуть це був син попереднього пароха. У 1891 році парохом був о. Іван Любінецький.
Презенту на Розвадів у січні 1900 року отримав о. Олександр Батіг ({{н.} 1846), висвячений 1871 року. У 1901 році він мав тут 1615 парафіян, а у 1903 році — 1592 . Він помер тут 26 січня 1911 року на 65 році життя після довгої хвороби.
У 1913 році при церкві було Братство тверезості, яке нараховувало 450 членів. Це з 2004 парафіян. Крім того, в селі проживали 22 юдеї та 16 римо-католиків. Церква мала 43 морги ріллі, та 35 моргів лук. Ці землі були розкидані аж у 87 ділянках. Оскільки земля не приносила парохові необхідного, визначеного державою мінімуму прибутків, то він з спеціального фонду отримував щорічно 558 корон дотації (додатку конгруального). З двірських володінь він також отримував безплатно 14 сягів дров, визначених владою як сервітутний еквівалент.
Перед війною парохом в селі був о. Сенишин, якого за москвофільські симпатії австрійці арештували 7 серпня 1914 року та кинули в концтабір Талергоф. Його син о. Юліан, який залишився обслуговувати парафіян, після приходу росіян перейшов у православний обряд, запустив бороду та вуса, славив царя та його родину, а за кілька днів до відступу російської армії з Галичини виїхав на схід. Цікаво, що у період російської окупації громаду насильно було втягнуто до російського православ'я. Парох заповнював метричні книги російською мовою, а в графі «віросповідання» замість традиційного «греко-католик» записував «православний». Дві дочки о. Сенишина під час окупації їздили по селі на автомашинах з російськими офіцерами, влаштовували різні забави. Нарешті Ольга вийшла заміж за православного священика о. Русиняка з Лемківщини, а Стефанія навчалась у пансіонаті «Русских дам» і виїхала на схід.
В жовтні 1915 року завідувачем місцевої парафії був призначений о. Петро Олійник, який також за сумісництвом завідував парафією села Демня. Завдяки йому в селян Розвадова зросла національна свідомість, а по москвофільству був завданий дошкульний удар.
Коли влітку 1917 року в село повернувся о. Сенишин і знову взявся відновлювати москвофільство, то зіткнувся з опором селян. З квітня 1918 року до митрополита прибула велика делегація з Розвадова з вимогою перенести о. Сенишина на іншу парафію за його антиукраїнські дії і проханням дати в село одного з двох священиків: о. Євгена Гаврилюка з Ілова або о. Андрія Стадника з , «котрі одиноко мов ясні зорі світять в околиці і стоять на сторожі українського руху в повіті». Під заявою до митрополита поставили свої підписи голова читальні «Просвіта» Михайло Онішечко, секретар Роман Корда та майже всі мешканці села, які також наголошували, що о. Сенишин погано проводить катехизацію. Під час проповідей переважно говорить про господарські теми (воли, коні, вози) і тому молодь в цей час виходить з церкви. Влітку 1918 року консисторія проводила розслідування діяльності о. Сенишина, але ця справа не була доведена до кінця, бо почалась українсько-польська війна.
Після війни о. Сенишин продовжував бути парохом в селі, але колишнього авторитету вже не мав. Ще влітку 1930 року о. Сенишин пробував забезпечити своєму зятеві о. Миколі Киндієві (нар. 1891), парафію у Верині і їздив з цією метою до директора веринської школи Теодора Паньківа, та нічого з того не вийшло. Після смерті о. Сенишина парохом в Розвадові в 1933 році став о. М. Киндій, (нар. 1891), який у статусі свідка на процесі Василя Біласа і Дмитра Данилишина, порівняв їх з Христом на Голгофі. Вже наступного року о. Киндій мав у церкві скандал з Михайлом Шухом, який мешкав по сусідству з вдовою о. Сенишина та чинив їй різні неприємності. Дійшло до того, що побив її дочку Степанію і відсидів за це З тижні в арешті. Отець Киндій не дозволяв йому тримати в церкві свічку, але Шух (або хтось інший за нього) поскаржився в консисторію і о. Киндій отримав попередження.
Треба також зазначити, що у 1749 році в Розвадові кс. Єжи Любомирський заснував невеличкий монастир монахів-капуцинів, в якому проживали кілька монахів. Дальша його доля невідома.
У 2010 році церкву реставрували. Побудували нову дзвіницю, накрили новим дахом, побілили стіни.
УСС у Розвадові
Восени 1915 року всі здорові стрільці й підстаршини поселилися в Розвадові й з них створили першу Вишкільну Групу У.С.С.
1916 року І. Іванець опрацював проєкт стрілецького стягу.
28 жовтня 1917 року в селі гостює митрополит Андрій Шептицький та святить прапор УСС. У червні 1918 року після берестейського миру Вишкіл переїхав до Херсонщини.
У 1990 році відбулося свято Стрілецького прапору.
У листопаді 2018 року Розвадівська громада відзначала 100-ліття проголошення Західноукраїнської народної республіки.
Світлини
- Розвадів на історичних мапах
- Розвадів у 1779—1783
- Розвадів та околиці у 1779—1783
- Розвадів у 1861—1864
- Розвадів та околиці у 1861—1864
- Розвадів у 1869—1887
- Розвадів та околиці у 1869—1887
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 001.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 20.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 17.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 18.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 15.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 14.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 16.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 35.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 34.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 33.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 32.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 31.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 030.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 29.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 25.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 24.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 22.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 21.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 23.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 10.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 9.jpg
- Кадастрові карти Розвадова 1850-ті з ЦДІАЛ зобр 7.jpg
Відомі люди
Народилися
- Здебський Богдан Богданович (1991—2014) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
- Коренець Денис Васильович (1875—1946) — український педагог, історик, географ.
- Панасюк Валерій Юрійович (1959 р. н.) — український культуролог, теоретик мистецтва, педагог.
- Сколоздра Іван Миколайович — заслужений майстер народної творчості України.
- Сколоздра Михайло Андрійович — машиніст обертової печі Миколаївського гірничо-цементного комбінату Львівської області, Герой Соціалістичної Праці.
- Скакун Ярослав Іванович — український скульптор, художник, педагог.
- Антоній Опольський — польський вчений
Навчалися
- Корда Михайло Михайлович — український вчений у галузі біохімії, доктор медичних наук, професор, ректор Тернопільського державного медичного університету імені І. Я. Горбачевського.
Примітки
- . Архів оригіналу за 6 вересня 2018. Процитовано 5 вересня 2018.
- . Архів оригіналу за 16 лютого 2016. Процитовано 10 лютого 2016.
- Посвячення стрілецьких прапорів у Розвадові. my-rozvadiv.ucoz.ua. Мій Розвадів. оригіналу за 26 березня 2021. Процитовано 26 березня 2021.
- Андрій Филик (15 листопада 2018). А ми тую стрілецькую славу збережемо!. uhp.org.ua. Українська Галицька партія. оригіналу за 26 березня 2021. Процитовано 26 березня 2021.
Література
- Гнатів Я. Кам'яна Господиня. — Львів: Місіонер, 2001. — 200 с.
- Гнатів Я. Ключ розуміння (джерела духовності Миколаївщини над Дністром у XVI—XVIII ст.) // Миколаївщина. Збірник наукових статей. — Т. 1. — Львів: Інститут українознавства імені І. Крип'якевича НАН України, 1998. — 338 с.
- Розвадів // Історія міст і сіл Української РСР: В 26 т. Львівська область / Ред. кол. тому: Маланчук В. Ю. (гол. редкол.), Гнидюк М. Я., Дудикевич Б. К., Івасюта М. К., Крип'якевич I. П., Огоновський В. П., Олексюк М. М., Пастер П. I. (відп. секр. редкол.), Сісецький А. Г., Смішко М. Ю., Челак П. П., Чугайов В. П. АН УРСР. Інститут історії. — Київ : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1968. — С. 472—473.
- Лаба В. Історія села Розвадів від найдавніших часів до 1939 року. — Львів. 1988. — 24 с.
- Миколаївське Придністров'я. Навчальний посібник / Відповідальний редактор Л. Войтович. — Львів: Основа, 1993. — 163 с.
- Rozwadόw-2 // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1888. — Т. IX. — S. 846. (пол.)
- Українські Січові Стрільці, 1914-1920: фотоальбом / матеріал зібрали І. Іванець, В. Софронів-Левицький; ред.: Б. Гнатевич, Л. Лепкий, І. Німчук. — Репринт. відтворення з вид. 1935 р. — Львів: Слово, 1991. — 160 c.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Розвадів |
- . rada.gov.ua. Верховна Рада України. Архів оригіналу за 3 грудня 2020. Процитовано 26 березня 2021.
Цю статтю треба для відповідності Вікіпедії. (Березень 2010) |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mistit tekst sho ne vidpovidaye enciklopedichnomu stilyu Bud laska dopomozhit udoskonaliti cyu stattyu pogodivshi stil vikladu zi stilistichnimi pravilami Vikipediyi Mozhlivo storinka obgovorennya mistit zauvazhennya shodo potribnih zmin zhovten 2021 Rozva div selo v Ukrayini u Strijskomu rajoni Lvivskoyi oblasti centr Rozvadivskoyi OTG Naselennya stanovit 3508 osib Organ miscevogo samovryaduvannya Rozvadivska silska rada Selo Rozvadiv roztashovane na livomu berezi richki Dnister administrativno nalezhit do Strijskogo rajonu selo Rozvadiv Gerb Prapor selo Rozvadiv z ptashinogo polotuselo Rozvadiv z ptashinogo polotu Krayina Ukrayina Oblast Lvivska oblast Rajon Strijskij rajon Rada Rozvadivska silska rada Kod KATOTTG UA46100170010025623 Oblikova kartka s Rozvadiv Osnovni dani Zasnovane 1467 Persha zgadka 1467 557 rokiv Naselennya 3508 Plosha 3 29 km Gustota naselennya 975 68 osib km Poshtovij indeks 81634 Telefonnij kod 380 3241 Geografichni dani Geografichni koordinati 49 30 11 pn sh 23 58 01 sh d 49 50306 pn sh 23 96694 sh d 49 50306 23 96694 Koordinati 49 30 11 pn sh 23 58 01 sh d 49 50306 pn sh 23 96694 sh d 49 50306 23 96694 Serednya visota nad rivnem morya 265 m Vodojmi r Dnister Misceva vlada Adresa radi 81634 Lvivska obl Strijskij r n s Rozvadiv Karta Rozvadiv Rozvadiv Mapa Rozvadiv u VikishovishiNazva selaShodo nazvi sela to isnuye kilka versij jogo pohodzhennya Odna z nih govorit sho selo bere svoyu nazvu vid davnoruskogo slova svada sho oznachaye superechka sutichka vorozhnecha Perekazi zh govoryat sho na teritoriyi sela rozvodiv u rizni storoni svoye vijsko getman B Hmelnickij Takozh mozhna pochuti sho pershij meshkanec sela mav prizvishe Rozvadiv Bilshist z versij ye prosto legendoyu ale vsi voni mayut pravo na isnuvannya SimvolikaGerb sela maye viglyad shita roztyatogo na chervone i chorne polya dva sribni krila sho uosoblyuyut Arhangela Mihayila yakij ye pokrovitelem gromadi mizh nimi vgori zolotij rozshirenij hrest simvolizuye pam yat pro borciv za volyu Ukrayini i mogili USS u Pisochnij a vnizu zolota perevernuta pidkova simvolom shastya Pid shitom pokladeni zeleni dubovi gilki z zolotimi zholudyami pereviti sinoyu strichkoyu z zolotoyu nazvoyu gromadi ROZVADIV Prapor kvadratne polotnishe yake skladayetsya z dvoh vertikalnih rivnovelikih smug chervonoyi vid drevka ta chornoyi z vilnogo krayu na yakih dva bili krila mizh nimi vgori zhovtij rozshirenij hrest a vnizu zhovta pidkova Chervonij i chornij kolori pidkreslyuyut znachennya gromadi u vizvolnih zmagannyah IstoriyaSilska tradiciya tverdit sho pershi poselennya roztashovuvalisya na pravomu berezi richki Dnister ale vnaslidok chastih povenej lyudi pochali osvoyuvati protilezhnij bik Arheologichni doslidzhennya yaki provodilisya naprikinci 1980 h rokah pokazuyut sho lyudi selilisya tut she za chasiv paleolitu 2 tisyachi rokiv do n e Tatarski nabigi Persha zgadka pro selo zafiksovana u 1467 roci U 1498 roci na nogo zdijsnila napad tatarska orda i spalila Same cherez ce meshkanci sela buli zvilneni vid splati podatkiv ta vijskovih postoyiv na shist rokiv U 1512 roci selo znovu zvilnyalosya korolem vid splati podatkiv na takij zhe termin a cherez tri roki znovu bulo povnistyu spustoshene i znelyudnene volohami i tatarami Dovgij chas selo nalezhalo rodini magnativ Tarliv zasnovnikiv mista Mikolayeva U 1571 roci Yadviga Tarlova peredaye selo zyatevi Yezhi Mnisheku ta dochci Same cherez chasti tatarski nabigi polskij korol daye doruchennya zbuduvati bilya sela oboronnu fortecyu Sporudzhennya ukriplen Navesni 1620 roku polskij getman Stanislav Zholkevskij sporudzhuye na berezi Dnistra ukriplennya yake provodilosya za kreslennyami i pid naglyadom skulptora yakij piznishe perebravsya do Rozvadova Zgadka pro rozvadivskij zamok vpershe z yavlyayetsya v dokumentah v 1619 roci Otzhe 1620 r ce data zakinchennya budivnictva forteci Tabor tak nazivalasya fortecya vikonuvav zahisnu funkciyu pered nabigami i nebezpekoyu oberigayuchi ne tilki zhiteliv samogo starostva Drogovizkogo ale j vsih prileglih sil Miscevi zhiteli mali obov yazok utrimuvati oboronnu sporudu Stini Taboru buli ukripleni artileriyeyu a vseredini mistilisya skladi produktiv ta zberigalisya najcinnishi pomishicki rechi Takozh bulo zbudovano primishennya dlya virobnictva porohu ta porohovu bashtu dlya jogo zberigannya budinki dlya oficeriv shlyahtichiv Krim togo fortecya vikonuvala funkciyu tyurmi tut trimali v kajdanah lyudej za rizni provini Do Taboru chasto pribuvali na kilkatizhnevij vidpochinok chi na zimivlyu vijska V takij chas na selyan lyagav vazhkij tyagar adzhe voni povinni buli zabezpechiti yih vsim neobhidnim sho bulo ne legko Akti lvivskogo grodskogo sudu mistyat u sobi chislenni skargi meshkanciv na grabezhi vchineni vijskovimi Voseni 1648 roku povertayuchis u stepi z pid Lvova tatari znovu pograbuvali selo Na 1661 rik u seli prozhivalo 42 selyanski rodini yaki obroblyali 4 lani zemli Vid lanu zemli platili po 10 zolotih i 20 grosh chinshu Na zemli pracyuvali vibranci yaki mali vikonuvati vijskovu sluzhbu U 1673 roci shlyahetskij zagin spaliv Tabor p yani zhovniri yaki buli v Tabori zapalili vatru shob zasmazhiti ribu a polum ya perekinulosya na fortecyu Divom ucilila cerkva yaka bula roztashovana na berezi richki bilya samoyi forteci Do sela zh pozhezha ne dijshla V 1676 roci selo znovu spustoshili tatari a v 1711 Rozvadiv spitkalo stihijne liho sarana viyila travu i z yila do 300 kip 18000 snopiv riznogo zerna tomu z golodu zaginulo 66 voliv 300 koriv 157 yalivok Zagalom selo malo neshastya sim raziv poterpati vid nabigiv tatar i odin raz vid sarani Ne zhalila selyan j korolivska administraciya V 1726 roci drogovizkij starosta zabirav selyanski polya bilya Taboru nadayuchi na zaminu daleki j pogani dilyanki Na 1742 rik v seli vzhe meshkalo 108 rodin i majzhe v kozhnomu dvori bulo po dva voli Selyani platili daninu storozhove 2 zoli firne chinsh ta inshe Panshinu vidroblyali 1 5 dni na tizhden U seli buv brovar dvi solodivni korchma Na 1782 rik v Rozvadovi narahovuvalosya 147 rodin Selo rozrostalosya v osnovnomu za rahunok zhovniriv Poraneni chi pereobtyazheni vijskovoyu sluzhboyu voni opinivshis na perepochinku v Tabori zalishalisya na cih zemlyah Selo privablyuvalo meshkanciv svoyimi prirodnimi umovami vodojmisha z riboyu polya i luki povni zvirini NaselennyaMova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Vidsotok ukrayinska 99 66 rosijska 0 25 inshi 0 09 Cerkva v RozvadoviRozvadivska cerkva Persha cerkva isnuvala v Rozvadovi jmovirno she v chasi Kiyivskoyi Rusi Za perekazami selo zminyuvalo misce svogo roztashuvannya tomu moglo zminyuvatis i roztashuvannya cerkovnogo budinku Silski starozhili sered takih misc vidilyayut urochisha mizh starim i novim ruslom Dnistra miscevist bilya zaliznichnogo mostu cherez Dnister Tabor a takozh hutir Prijma Ne viklyucheno sho v Tabori mogla buti ne cerkva a rimo katolicka kaplicya Pro silsku cerkvu ta svyashenika ye zgadka v podatkovomu reyestri 1609 roku V akti lyustraciyi sela 1661 roku zaznacheno sho stara popadya gospodaryuvala na chverti lanu zemli i platila chinshu Z zol 13 gr 10 listopada 1671 roku korol Mihajlo Vishneveckij u vidpovid na skargi svyashenikiv Drogovizkogo starostva na utiski administraciyi zvilniv yih vid vidbuvannya panshini ta inshih povinnostej Voni takozh todi otrimali pravo vigotovlyati dlya svoyih potreb pivo ta gorilku vilno brati drova z korolivskih lisiv Cej privilej pidtverdiv i korol Yan III 4 kvitnya 1676 roku Parohom rozvadivskoyi cerkvi Voskresinnya Hristovogo todi buv o Mihajlo U serpni 1679 roku drogovizkij starosta Mikola Ostrorog dodav rozvadivskij cerkvi pivchverti zemli Lisikovsko Mabut sho ce bula kolishnya selyanska zemlya Vesnoyu 1693 roku starosta Tobiyash Royevskij dodav cerkvi chvert Yaroshovsku Pri vizitaciyi voseni 1739 roku bulo vidmicheno sho parohom tut ye otec Gavrilo Doskochinskij a parafiyan blizko 130 rodin Shorichno kozhna rodina davala parohovi po lvivskomu pivmacku zhita Cerkva mala privilej na lan polya ta sinozhatej na 100 kosariv Vidomo takozh sho u 1740 roci z vizitaciyeyu pribuv otec P yaseckij Vin povidomlyaye pro povelinnya Zamojskogo Sinodu sho svyashenik v cerkvi maye vesti Metriku Cyu postanovu vikonav vzhe nastupnij svyashenik Ivan Levickij Znahodilasya vona v hrami do 1752 roku i pid chas pozhezhi zgorila Zalishilasya tilki titulna storinka yaka bula vkleyena na pochatku novoyi knigi Ne viklyucheno sho u 1741 roci parohom v seli stav bo u veresni togo roku vin zaviv tut novu metrichnu knigu Ale 5 grudnya 1752 roku cerkva zgorila zi vsim majnom vid vognyu vipadkovogo Tomu v berezni 1753 roku bula zavedena nova metrichna kniga U zahristiyi zgorili knizhki yaki priznachalisya dlya bogosluzhin propovidej povchan dva starozhitni Yevangeliya a takozh cerkovni metriki hocha nastupnij vizitator yakij pribuv u selo v 1764 roci nichogo pro pozhezhu ne zgaduye Cikavoyu ye zgadka sho otec Mihajlo Cegelskij kupiv do cerkvi knigu Klyuch razuminiya yaka bula nadrukovana u Lvovi v drukarni Mihajla Slozki Ce buv zbirnik propovidej na yakim poslugovuvalisya svyasheniki V knizi takozh navodilisya istorichni fakti istoriya Kiyivskoyi Rusi Zaporizkoyi Sichi rozpovidi pro ukrayinski monastiri V 1780 roku parohom buv otec Andrij Krizhanivskij Cerkva bula derev yana vkrita gontom v dobromu stani Hata paroha bula z smereki takozh pokrita gontom 28 chervnya 1764 roku cerkvu vidvidav z vizitaciyeyu o M Shadurskij Z yiyi materialiv viplivaye sho cerkva mala polya davnogo 2 chverti yakogo bulo na 27 5 dnya oranki odnim plugom ta she j luk u nomu yaki mogli za den skositi 38 kosariv Krim togo mala piznishe dodani 2 chverti Yaroshovsku ta Lisakovsku na 23 dni oranki ta luk na 17 kosariv Vsi zemli razom mali stanoviti 37 morgiv polya ta 9 5 morga luk U 1780 roci parohom v seli buv o Andrij Krizhanivskij Buv vin tut Parohom i v 1803 roci Cerkva todi bula derev yanoyu vkrita gontom i ocinena na 250 zr v dobromu stani hata paroha bula zbudovana z smerekovogo dereva vkrita gontom i koshtuvala 175 zr Vsi budivli buli zvedeni koshtom o Krizhanivskogo U roki avstrijsko francuzkih vijn napoleonivskih uryad zabrav v cerkvi zoloti ta sribni rechi a piznishe vidav yij dvi 3 obligaciyi na sumu 110 zolotih rinskih U 1817 roci gromada zbuduvala kam yanij parafiyalnij budinok yakij stoyav do pershoyi svitovoyi vijni U 1832 roci miscevij paroh o Mihajlo Abrisovskij nar 1769 visvyachenij 1795 roku mav u seli 1080 parafiyan Cherez 7 rokiv yih bulo vzhe 1276 a parohom buv o Yakiv Lyubineckij V akti perevirki parafiyi vlitku 1832 roku zaznacheno sho o M Abrisovskij parohom v seli buv z 20 travnya 1811 roku Mav vin tut she stari metrichni knigi z 1741 roku hoch v 1784 roci buli zavedeni novi metrichni knigi Gromada bula pro nogo Visokoyi dumki Sama cerkva mala 109 rokiv i bula zbudovana z vilhovogo dereva She do 1820 roku buv vigotovlenij plan budivnictva novoyi cerkvi i pri prodazhu sela vruchenij derzhavoyu grafovi Skarbeku Gromada kilka raziv domagalas vid nogo v usnij ta pismovij formah dopomogi na remont cerkvi ale vin vidmovlyavsya tim sho na najgarnishomu misci nezabarom pochne buduvati novu cerkvu Tim chasom provizori kupili kilka tisyach gongiv i mali namir remontuvati cerkvu vesnoyu 1833 roku Mabut u 1830 h rokah gromada pochala buduvati novu kam yanu cerkvu ale ne mala koshtiv dlya zavershennya budivnictva Za perekazami stini cerkvi stoyali tak dovgo sho bilya nih vstigla virosti grusha yaka pochala plodonositi Avstrijska vlada nichim ne dopomagala Azh yakos u Galichinu priyihav cisar i proyizhdzhav cherez selo Selyani jogo vitali stoyachi vzdovzh dorogi na kolinah skinuvshi shapki Vijt trimav u ruci zavchasno zagotovlene prohannya do monarha shob dopomig zbuduvati cerkvu Toj zobov yazav ce zrobiti vlasnika miscevih mayetkiv grafa Stanislava Skarbka Pislya cogo robota vidnovilas a nad vhodom do cerkvi buv vmontovanij jogo rodovij gerb U 1848 roci graf pomer ale roboti prodovzhuvali upraviteli zasnovanoyi nim fundaciyi Zaklad gr S Skarbka U 1857 roci parohom Rozvadova buv o Yakiv Lyubineckij nar 1792 visvyachenij 1816 roku yakij mav tut 1200 parafiyan U 1860 roci parafiyan bulo 1274 1860 roku nareshti vidbulos posvyachennya novoyi murovanoyi cerkvi Mabut ostatochno budivelni roboti budi zaversheni tilki nastupnogo roku yak zaznacheno na pam yatnij doshci nad vhodom 31 zhovtnya 1877 roku fundaciya Skarbka prezentuvala na rozvadivsku parafiyu o Ivana Lyubineckogo Mabut ce buv sin poperednogo paroha U 1891 roci parohom buv o Ivan Lyubineckij Prezentu na Rozvadiv u sichni 1900 roku otrimav o Oleksandr Batig n 1846 visvyachenij 1871 roku U 1901 roci vin mav tut 1615 parafiyan a u 1903 roci 1592 Vin pomer tut 26 sichnya 1911 roku na 65 roci zhittya pislya dovgoyi hvorobi U 1913 roci pri cerkvi bulo Bratstvo tverezosti yake narahovuvalo 450 chleniv Ce z 2004 parafiyan Krim togo v seli prozhivali 22 yudeyi ta 16 rimo katolikiv Cerkva mala 43 morgi rilli ta 35 morgiv luk Ci zemli buli rozkidani azh u 87 dilyankah Oskilki zemlya ne prinosila parohovi neobhidnogo viznachenogo derzhavoyu minimumu pributkiv to vin z specialnogo fondu otrimuvav shorichno 558 koron dotaciyi dodatku kongrualnogo Z dvirskih volodin vin takozh otrimuvav bezplatno 14 syagiv drov viznachenih vladoyu yak servitutnij ekvivalent Pered vijnoyu parohom v seli buv o Senishin yakogo za moskvofilski simpatiyi avstrijci areshtuvali 7 serpnya 1914 roku ta kinuli v konctabir Talergof Jogo sin o Yulian yakij zalishivsya obslugovuvati parafiyan pislya prihodu rosiyan perejshov u pravoslavnij obryad zapustiv borodu ta vusa slaviv carya ta jogo rodinu a za kilka dniv do vidstupu rosijskoyi armiyi z Galichini viyihav na shid Cikavo sho u period rosijskoyi okupaciyi gromadu nasilno bulo vtyagnuto do rosijskogo pravoslav ya Paroh zapovnyuvav metrichni knigi rosijskoyu movoyu a v grafi virospovidannya zamist tradicijnogo greko katolik zapisuvav pravoslavnij Dvi dochki o Senishina pid chas okupaciyi yizdili po seli na avtomashinah z rosijskimi oficerami vlashtovuvali rizni zabavi Nareshti Olga vijshla zamizh za pravoslavnogo svyashenika o Rusinyaka z Lemkivshini a Stefaniya navchalas u pansionati Russkih dam i viyihala na shid V zhovtni 1915 roku zaviduvachem miscevoyi parafiyi buv priznachenij o Petro Olijnik yakij takozh za sumisnictvom zaviduvav parafiyeyu sela Demnya Zavdyaki jomu v selyan Rozvadova zrosla nacionalna svidomist a po moskvofilstvu buv zavdanij doshkulnij udar Koli vlitku 1917 roku v selo povernuvsya o Senishin i znovu vzyavsya vidnovlyuvati moskvofilstvo to zitknuvsya z oporom selyan Z kvitnya 1918 roku do mitropolita pribula velika delegaciya z Rozvadova z vimogoyu perenesti o Senishina na inshu parafiyu za jogo antiukrayinski diyi i prohannyam dati v selo odnogo z dvoh svyashenikiv o Yevgena Gavrilyuka z Ilova abo o Andriya Stadnika z kotri odinoko mov yasni zori svityat v okolici i stoyat na storozhi ukrayinskogo ruhu v poviti Pid zayavoyu do mitropolita postavili svoyi pidpisi golova chitalni Prosvita Mihajlo Onishechko sekretar Roman Korda ta majzhe vsi meshkanci sela yaki takozh nagoloshuvali sho o Senishin pogano provodit katehizaciyu Pid chas propovidej perevazhno govorit pro gospodarski temi voli koni vozi i tomu molod v cej chas vihodit z cerkvi Vlitku 1918 roku konsistoriya provodila rozsliduvannya diyalnosti o Senishina ale cya sprava ne bula dovedena do kincya bo pochalas ukrayinsko polska vijna Pislya vijni o Senishin prodovzhuvav buti parohom v seli ale kolishnogo avtoritetu vzhe ne mav She vlitku 1930 roku o Senishin probuvav zabezpechiti svoyemu zyatevi o Mikoli Kindiyevi nar 1891 parafiyu u Verini i yizdiv z ciyeyu metoyu do direktora verinskoyi shkoli Teodora Pankiva ta nichogo z togo ne vijshlo Pislya smerti o Senishina parohom v Rozvadovi v 1933 roci stav o M Kindij nar 1891 yakij u statusi svidka na procesi Vasilya Bilasa i Dmitra Danilishina porivnyav yih z Hristom na Golgofi Vzhe nastupnogo roku o Kindij mav u cerkvi skandal z Mihajlom Shuhom yakij meshkav po susidstvu z vdovoyu o Senishina ta chiniv yij rizni nepriyemnosti Dijshlo do togo sho pobiv yiyi dochku Stepaniyu i vidsidiv za ce Z tizhni v areshti Otec Kindij ne dozvolyav jomu trimati v cerkvi svichku ale Shuh abo htos inshij za nogo poskarzhivsya v konsistoriyu i o Kindij otrimav poperedzhennya Treba takozh zaznachiti sho u 1749 roci v Rozvadovi ks Yezhi Lyubomirskij zasnuvav nevelichkij monastir monahiv kapuciniv v yakomu prozhivali kilka monahiv Dalsha jogo dolya nevidoma U 2010 roci cerkvu restavruvali Pobuduvali novu dzvinicyu nakrili novim dahom pobilili stini USS u RozvadoviVoseni 1915 roku vsi zdorovi strilci j pidstarshini poselilisya v Rozvadovi j z nih stvorili pershu Vishkilnu Grupu U S S 1916 roku I Ivanec opracyuvav proyekt strileckogo styagu 28 zhovtnya 1917 roku v seli gostyuye mitropolit Andrij Sheptickij ta svyatit prapor USS U chervni 1918 roku pislya berestejskogo miru Vishkil pereyihav do Hersonshini U 1990 roci vidbulosya svyato Strileckogo praporu U listopadi 2018 roku Rozvadivska gromada vidznachala 100 littya progoloshennya Zahidnoukrayinskoyi narodnoyi respubliki SvitliniRozvadiv na istorichnih mapah Rozvadiv u 1779 1783 Rozvadiv ta okolici u 1779 1783 Rozvadiv u 1861 1864 Rozvadiv ta okolici u 1861 1864 Rozvadiv u 1869 1887 Rozvadiv ta okolici u 1869 1887Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 001 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 20 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 17 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 18 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 15 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 14 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 16 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 35 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 34 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 33 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 32 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 31 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 030 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 29 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 25 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 24 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 22 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 21 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 23 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 10 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 9 jpg Kadastrovi karti Rozvadova 1850 ti z CDIAL zobr 7 jpgVidomi lyudiNarodilisya Zdebskij Bogdan Bogdanovich 1991 2014 soldat Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Korenec Denis Vasilovich 1875 1946 ukrayinskij pedagog istorik geograf Panasyuk Valerij Yurijovich 1959 r n ukrayinskij kulturolog teoretik mistectva pedagog Skolozdra Ivan Mikolajovich zasluzhenij majster narodnoyi tvorchosti Ukrayini Skolozdra Mihajlo Andrijovich mashinist obertovoyi pechi Mikolayivskogo girnicho cementnogo kombinatu Lvivskoyi oblasti Geroj Socialistichnoyi Praci Skakun Yaroslav Ivanovich ukrayinskij skulptor hudozhnik pedagog Antonij Opolskij polskij vchenij Navchalisya Korda Mihajlo Mihajlovich ukrayinskij vchenij u galuzi biohimiyi doktor medichnih nauk profesor rektor Ternopilskogo derzhavnogo medichnogo universitetu imeni I Ya Gorbachevskogo Primitki Arhiv originalu za 6 veresnya 2018 Procitovano 5 veresnya 2018 Arhiv originalu za 16 lyutogo 2016 Procitovano 10 lyutogo 2016 Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danih Posvyachennya strileckih praporiv u Rozvadovi my rozvadiv ucoz ua Mij Rozvadiv originalu za 26 bereznya 2021 Procitovano 26 bereznya 2021 Andrij Filik 15 listopada 2018 A mi tuyu strileckuyu slavu zberezhemo uhp org ua Ukrayinska Galicka partiya originalu za 26 bereznya 2021 Procitovano 26 bereznya 2021 LiteraturaGnativ Ya Kam yana Gospodinya Lviv Misioner 2001 200 s Gnativ Ya Klyuch rozuminnya dzherela duhovnosti Mikolayivshini nad Dnistrom u XVI XVIII st Mikolayivshina Zbirnik naukovih statej T 1 Lviv Institut ukrayinoznavstva imeni I Krip yakevicha NAN Ukrayini 1998 338 s Rozvadiv Istoriya mist i sil Ukrayinskoyi RSR V 26 t Lvivska oblast Red kol tomu Malanchuk V Yu gol redkol Gnidyuk M Ya Dudikevich B K Ivasyuta M K Krip yakevich I P Ogonovskij V P Oleksyuk M M Paster P I vidp sekr redkol Siseckij A G Smishko M Yu Chelak P P Chugajov V P AN URSR Institut istoriyi Kiyiv Golovna redakciya URE AN URSR 1968 S 472 473 Laba V Istoriya sela Rozvadiv vid najdavnishih chasiv do 1939 roku Lviv 1988 24 s Mikolayivske Pridnistrov ya Navchalnij posibnik Vidpovidalnij redaktor L Vojtovich Lviv Osnova 1993 163 s Rozwadow 2 Slownik geograficzny Krolestwa Polskiego Warszawa Druk Wieku 1888 T IX S 846 pol Ukrayinski Sichovi Strilci 1914 1920 fotoalbom material zibrali I Ivanec V Sofroniv Levickij red B Gnatevich L Lepkij I Nimchuk Reprint vidtvorennya z vid 1935 r Lviv Slovo 1991 160 c PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Rozvadiv rada gov ua Verhovna Rada Ukrayini Arhiv originalu za 3 grudnya 2020 Procitovano 26 bereznya 2021 Cyu stattyu treba vikifikuvati dlya vidpovidnosti standartam yakosti Vikipediyi Bud laska dopomozhit dodavannyam dorechnih vnutrishnih posilan abo vdoskonalennyam rozmitki statti Berezen 2010