Робе́рто Манчі́ні (італ. Roberto Mancini; нар. 27 листопада 1964, Єзі) — італійський футболіст і тренер. Бронзовий призер чемпіонату світу, кавалер ордена «За заслуги перед Італійською Республікою». Абсолютний рекордсмен за кількістю завойованих кубків Італії — 10 (6 як гравець і 4 — як тренер).
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Народження | 27 листопада 1964 (59 років) | |||||||||||||||||||||||||||||||
Єзі, | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 180 см | |||||||||||||||||||||||||||||||
Вага | 78 кг | |||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | правий нападник | |||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||
Звання, нагороди | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Нагороди | ||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. | ||||||||||||||||||||||||||||||||
Спортивні медалі | |||
---|---|---|---|
Футбол | |||
Чемпіонати світу | |||
Бронза | Італія 1990 | ||
Чемпіонати Європи | |||
Бронза | ФРН 1988 | ||
Золото | 2020 |
Впродовж 2018–2023 років очолював тренерський штаб національної збірної Італії.
Кар'єра гравця
Клуби
Роберто Манчіні у 16 років дебютував в основному складі клубу «Болонья», вихованцем якого був, 12 вересня 1981 року, і в першому ж сезоні в Серії А несподівано забив 9 м'ячів. Перспективний забивний форвард одразу привернув до себе увагу сильних клубів, найактивнішим з них виявилася «Сампдорія», до якої він і перейшов за 4 млрд. лір. У «Сампдорії» Роберто створив знаменитий дует в атаці з Джанлукою Віаллі, їх навіть прозвали «близнюками-гол». Зі «Сампдорією» Манчіні переміг у чемпіонаті Італії, виграв чотири кубки Італії, суперкубок Італії (забивши переможний м'яч) і Кубок володарів Кубків 1990 року, у фіналі якого «Сампдорія» з рахунком 2:0 обіграла «Андерлехт» (обидва голи забив Віаллі). 1992 року «Сампдорія» була за крок до перемоги у кубку Чемпіонів, але у фіналі турніру, у додатковий час, пропустила єдиний м'яч після гарматного пострілу барселонця Рональда Кумана.
1997 року Манчіні перейшов до римського «Лаціо». З римлянами, у рік сторіччя клубу, Манчіні виграв своє друге «скудетто», останній в історії Кубок володарів Кубків і європейський суперкубок. У січні 2001 року Манчіні підписав контракт з англійським «Лестером», але провів у команді всього місяць, зігравши 5 матчів, і завершив кар'єру.
Збірна Італії
Попри клубні успіхи, у збірній Італії Манчіні так і не став гравцем твердої основи, зігравши за збірну 36 матчів і забивши всього 4 голи, один з них — дуже важливий у ворота збірної ФРН, на Євро-1988. Кар'єра Манчіні у збірній завершилася після конфлікту з головним тренером команди Арріго Саккі, коли той повідомив, що не гарантує Манчіні місця в команді, яка вирушала на чемпіонат світу в США.
Тренерська діяльність
«Лаціо» і «Фіорентина»
Свою тренерську кар'єру Манчіні розпочав ще граючи за «Лаціо», ставши асистентом Свена-Йорана Ерікссона. Але повномасштабний тренерський дебют Манчіні відбувся в лютому 2001 року, коли Роберто призначили головним тренером «Фіорентини», хоч у нього на той час ще й не було тренерської ліцензії. У Флоренції Манчіні-тренер здобуває свій перший трофей, вигравши кубок Італії. Однак вже в січні 2002 року Манчіні звільнили з посади після виступів вболівальників, незадоволених результатами команди.
Улітку 2002 року Манчіні повернувся в «Лаціо», але вже в статусі головного тренера клубу. Незважаючи на скандали і фінансові труднощі, пов'язані з діяльністю президента клубу Серджіо Краньйотті, Манчіні досягнув з командою гарних показників, перемігши в кубку Італії. Проте, у півфіналі кубка УЄФА «Лаціо» зазнав розгромної поразки від «Порту» Жозе Моурінью з рахунком 1:4. Попри це, Манчіні попросив збільшення своєї зарплатні з 1,5 до 7 млрд лір, тоді як доходи решти членів клубу, навпаки, були зменшені, однак нове керівництво клубу ухвалило рішення піти на цей крок.
«Інтер»
2004 року Манчіні підписав контракт з «Інтернаціонале». У першому сезоні в «Інтері» Манчіні виграв кубок Італії, однак в інших змаганнях клуб виступав не так вдало: у Лізі чемпіонів «нерадзуррі» поступилися в чвертьфіналі найпринциповішому супернику — «Мілану», а в чемпіонаті клуб втратив шанси на виграш «скудетто» ще в листопаді.
Сезон 2005—2006 почався з виграшу суперкубка Італії, у протистоянні з «Ювентусом», у якому перемогу «нерадзуррі» приніс гол у додатковий час Хуана Себастьяна Верона. У чемпіонаті клуб посів лише друге місце, але внаслідок кальчополі, титул, який здобув «Ювентус», передали «Інтеру». У Лізі чемпіонів клуб знову вибув на стадії чвертьфіналу, цього разу програвши іспанському «Вільярреалу».
На початку сезону 2006—2007 клуб вдруге поспіль здобуває суперкубок Італії, у фіналі якого «Інтер», програючи по ходу матчу 0:3, зміг вирвати перемогу з рахунком 4:3 у «Роми» в додатковий час. Після цього успіху, Манчіні виграє свій перший «справжній» тренерський чемпіонат, здобувши 17 перемог поспіль. Але в Лізі чемпіонів знову невдача: забивши більше голів на чужому полі, шлях «нерадзуррі» перетнула «Валенсія» (2:2 в Мілані і 0:0 у Валенсії), причому другий матч завершився бійкою між гравцями команд, деяких навіть дискваліфікували.
Сезон 2007—2008 розпочався для «Інтера» з поразки у фіналі суперкубку від «Роми» 0:1. У чемпіонаті «Інтер» переміг втретє поспіль, завоювавши «скудетто» в передостанньому турі, завдяки двом голам Златана Ібрагімовича у ворота «Парми», але в Лізі чемпіонів чергова невдача, цього разу в матчі з «Ліверпулем». Після гри Манчіні заявив, що після закінчення сезону піде у відставку, але потім взяв свої слова назад. 18 травня «Інтер» здобув перемогу в чемпіонаті, але у фіналі кубка Італії програв «Ромі». А 29 травня 2008 року Манчіні звільнили, офіційна причина звільнення — невдача в Лізі чемпіонів.
«Манчестер Сіті»
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlpsTDFKdlltVnlkRzlmVFdGdVkybHVhVjh0WDB4bFkyaGZMVjlOWVc1amFHVnpkR1Z5WHpBd05TNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RVbTlpWlhKMGIxOU5ZVzVqYVc1cFh5MWZUR1ZqYUY4dFgwMWhibU5vWlhOMFpYSmZNREExTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
19 грудня 2009 року Манчіні очолив англійський клуб «Манчестер Сіті», підписавши контракт на 3,5 роки з зарплатою близько 3,5 млн. євро за сезон. У сезоні 2009/10 команда фінішувала на 5-му місці, вперше за кілька останніх років виборовши право грати у Єврокубках.
Перед початком сезону 2010/11 команда суттєво посилилася за рахунок придбання таких виконавців як Давід Сільва, Яя Туре, Александар Коларов, Маріо Балотеллі, Джеймс Мілнер та Жером Боатенг. По ходу сезону «Сіті» довгий час перебував серед претендентів на перемогу у Прем'єр-лізі, проте фінішував лише на третій позиції, поступившись дев'ятьма очками принциповим суперникам з «Манчестер Юнайтед» та лише за гіршою різницею голів поступившись другим місцем «Челсі». При цьому команда, на формування якої за сезон з урахуванням трансферів та контрактів гравців і тренерів витратили близько 1 мільярда фунтів, не дуже вдало виступила у єврокубках, поступившись київському «Динамо» вже на стадії 1/8 фіналу Ліги Європи. Утім, найбільш успішним для «Мансіті» турніром того сезону став Кубок Англії, який команда здобула, мінімально обігравши у фіналі змагання «Сток Сіті». Цей трофей перервав найдовшу в історії манчестерського клубу серію без трофеїв, яка на той час тривала з 1976 року, а також зробив Манчіні лише п'ятим тренером в історії клубу, якому вдавалося перемогти в одному з основних національних турнірів.
Кубковий трофей, вочевидь, не задовольнив амбіції еміратських власників клубу, і перед початком сезону 2011/12 Манчіні отримав додаткові кошти на подальше підсилення команди, за які, зокрема, придбали Саміра Насрі і Серхіо Агуеро. Посилений цими виконавцями склад команди значну частину сезону очолював турнірну таблицю Прем'єр-ліги, згодом її результати дещо погіршилися, проте врешті-решт в останньому турі чемпіонату «Сіті» вдалося у додатковий час гри проти «Квінз Парк Рейнджерс» вирвати нічию, яка дозволила йому зрівнятися за очками з «Манчестер Юнайтед» і завдяки кращій різниці голів стати чемпіоном Англії. Цей титул став для «Мансіті» першим за останні 44 роки і зробив Манчіні лише другим італійським тренером, якому вдавалося привести свою команду до перемоги в англійській Прем'єр-лізі (після тріумфу Карло Анчелотті з «Челсі» двома роками раніше).
У сезоні 2012/13 результати «Манчестер Сіті» суттєво погіршилися, що дозволило їх головним конкурентам того періоду, «Манчестер Юнайтед», ще за декілька турів до завершення чемпіонату забезпечити собі перемогу у ньому. За декілька тижнів команда Манчіні не змогла реабілітуватися перед своїми вболівальниками і керівництвом клубу, програвши «Віган Атлетік» у додатковий час фінальний матч тогорічного розіграшу Кубка Англії. А вже за декілька днів після програного кубкового фіналу Манчіні звільнили. На той момент італійський спеціаліст посідав четверте місце за відсотком перемог в іграх Прем'єр-ліги, поступаючись лише Жозе Моурінью, Алексу Фергюсону та Карло Анчелотті.
«Галатасарай»
30 вересня 2013 року новим клубом Манчіні став турецький «Галатасарай». Контракт з турецьким грандом був розрахований на три роки, проте вже у червні 2014 його розірвали за обопільною згодою. За неповний сезон, проведений у Стамбулі, італієць здобув перемогу у Кубку Туреччини.
Повернення до «Інтера»
14 листопада 2014 року оголосили про повернення Роберто Манчіні на тренерський місток міланського «Інтернаціонале». Однак проти середини 2000-х позиції «Інтера» у Серії A були вже значно слабшими, і повернення одного з найуспішніших в історії клубу тренерів не лише не дозволило «Інтернаціонале» нав'язати боротьбу домінантному в італійському футболі «Ювентусу», але й хоча би пробитися до чільної трійки італійського чемпіонату міланцям не вдалося. Провівши майже два сезони у Мілані після повернення, влітку 2016 року тренер залишив «Інтер» за згодою сторін.
«Зеніт»
Відпочивши протягом року від футболу, влітку 2017 року Манчіні прийняв запрошення очолити тренерський штаб російського «Зеніта». Пропрацював з командою протягом одного сезону, у якому бронзовий призер російського чемпіонату попереднього року фінішував лише на п'ятому місці у місцевій футбольній першості.
Збірна Італії
14 травня 2018 року, наступного дня після розірвання контракту із «Зенітом», був представлений новим очільником тренерського штабу національної збірної Італії. Контракт спеціаліста був розрахований до 2020 року з автоматичним подовженням у випадку кваліфікації команди до фінальної частини Євро-2020.
11 липня 2021 року в фіналі Чемпіонату Європи збірна Італії , під керівництвом Манчіні, стала чемпіоном Європи.
Статистика виступів
Статистика клубних виступів
Сезон | Команда | Чемпіонат | Кубок Італії | Єврокубки | Інші змагання | Усього | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ліга | Ігор | Голів | Ігор | Голів | ||
1981–82 | ![]() | A | 30 | 9 | КІ | 1 | 0 | - | - | - | - | - | - | 31 | 9 |
1982–83 | ![]() | A | 22 | 4 | КІ | 5 | 1 | - | - | - | - | - | - | 27 | 5 |
1983–84 | A | 30 | 8 | КІ | 8 | 2 | - | - | - | - | - | - | 38 | 10 | |
1984–85 | A | 24 | 3 | КІ | 11 | 3 | - | - | - | - | - | - | 35 | 6 | |
1985–86 | A | 23 | 6 | КІ | 11 | 4 | КВК | 4 | 2 | - | - | - | 38 | 12 | |
1986–87 | A | 26 | 6 | КІ | 5 | 0 | - | - | - | - | - | - | 31 | 6 | |
1987–88 | A | 30 | 5 | КІ | 13 | 3 | - | - | - | - | - | - | 43 | 8 | |
1988–89 | A | 29 | 9 | КІ | 11 | 5 | КВК | 8 | 0 | СІ | 0 | 0 | 48 | 14 | |
1989–90 | A | 31 | 11 | КІ | 3 | 2 | КВК | 9 | 2 | СІ | 1 | 0 | 44 | 15 | |
1990–91 | A | 30 | 12 | КІ | 10 | 2 | КВК | 5 | 2 | СУ | 2 | 0 | 47 | 16 | |
1991–92 | A | 29 | 6 | КІ | 6 | 2 | КЧ | 9 | 4 | СІ | 1 | 1 | 45 | 13 | |
1992–93 | A | 30 | 15 | КІ | 2 | 0 | - | - | - | - | - | - | 32 | 15 | |
1993–94 | A | 30 | 12 | КІ | 7 | 0 | - | - | - | - | - | - | 37 | 12 | |
1994–95 | A | 31 | 9 | КІ | 2 | 1 | КВК | 4 | 2 | СІ | 1 | 0 | 38 | 12 | |
1995–96 | A | 26 | 11 | КІ | 2 | 1 | - | - | - | - | - | - | 28 | 12 | |
1996–97 | A | 33 | 15 | КІ | 2 | 0 | - | - | - | - | - | - | 35 | 15 | |
Усього за «Сампдорію» | 424 | 132 | 98 | 26 | 39 | 12 | 5 | 1 | 566 | 171 | |||||
1997–98 | ![]() | A | 34 | 5 | КІ | 8 | 1 | КУЄФА | 10 | 3 | - | - | - | 52 | 9 |
1998–99 | A | 33 | 10 | КІ | 6 | 2 | КВК | 7 | 0 | СІ | 1 | 0 | 47 | 12 | |
1999–00 | A | 20 | 0 | КІ | 7 | 3 | ЛЧ | 9 | 0 | СУ | 1 | 0 | 37 | 3 | |
Усього за «Лаціо» | 87 | 15 | 21 | 6 | 26 | 3 | 2 | 0 | 136 | 24 | |||||
січ.-лют. 2001 | ![]() | ПЛ | 4 | 0 | КА+КЛ | 1+0 | 0 | - | - | - | - | - | - | 5 | 0 |
Усього за кар'єру | 545 | 156 | 121 | 32 | 65 | 15 | 7 | 1 | 738 | 204 |
Статистика виступів за збірну
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekF6TDBac1lXZGZiMlpmU1hSaGJIa3VjM1puTHpJd2NIZ3RSbXhoWjE5dlpsOUpkR0ZzZVM1emRtY3VjRzVuLnBuZw==.png)
Досягнення
Як гравець
- Чемпіон Італії: 1990-91, 1999–2000
- Володар Кубка Італії: 1984-85, 1987-88, 1988-89, 1993-94, 1997-98, 1999–2000
- Володар Суперкубка Італії (2): 1991, 1998
- Володар Кубка володарів кубків: 1989-90, 1998-99
- Володар Суперкубка Європи: 1999
- Бронзовий призер чемпіонату світу: 1990
- : 1997
Як тренер
- Чемпіон Європи: 2020
- Чемпіон Італії: 2005-06, 2006-07, 2007-08
- Чемпіон Англії: 2011-12
- Володар Кубка Італії: 2000–2001, 2003–2004, 2004–2005, 2005–2006
- Володар Кубка Англії: 2010–2011
- Володар Кубка Туреччини: 2013–2014
- Володар Суперкубка Італії: 2005
- Володар Суперкубка Англії: 2012
Примітки
- Манчіні заробить в Сіті 12 мільйонів євро (рос.)
Посилання
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Роберто Манчіні |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Роберто Манчіні |
- Офіційний сайт Роберто Манчіні (італ.)
- Профіль на офіційному сайті ФК «Манчестер Сіті» (англ.)
- (італ.)
- Профіль на soccerbase.com (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Manchini Robe rto Manchi ni ital Roberto Mancini nar 27 listopada 1964 Yezi italijskij futbolist i trener Bronzovij prizer chempionatu svitu kavaler ordena Za zaslugi pered Italijskoyu Respublikoyu Absolyutnij rekordsmen za kilkistyu zavojovanih kubkiv Italiyi 10 6 yak gravec i 4 yak trener Roberto Manchini Roberto Manchini Osobisti dani Narodzhennya 27 listopada 1964 1964 11 27 59 rokiv Yezi Italiya Zrist 180 sm Vaga 78 kg Gromadyanstvo Italiya Poziciya pravij napadnik Profesionalni klubi Roki Klub I g 1981 1982 Bolonya 30 9 1982 1997 Sampdoriya 424 132 1997 2000 Lacio 87 15 2001 Lester Siti 4 0 Nacionalna zbirna Roki Zbirna I g 1982 1986 Italiya U 21 26 9 1984 1994 Italiya 36 4 Trenerska diyalnist Roki Komanda Posada 2000 2001 Lacio pomichnik 2001 2002 Fiorentina 2002 2004 Lacio 2004 2008 Internacionale 2009 2013 Manchester Siti 2013 2014 Galatasaraj 2014 2016 Internacionale 2017 2018 Zenit 2018 2023 Italiya Zvannya nagorodi Nagorodi d 2015 Igri ta goli za profesionalni klubi vrahovuyutsya lishe v nacionalnomu chempionati Tilki na posadi golovnogo trenera Roberto Manchini u Vikishovishi Sportivni medali Futbol Chempionati svitu Bronza Italiya 1990 Chempionati Yevropi Bronza FRN 1988 Zoloto 2020 Vprodovzh 2018 2023 rokiv ocholyuvav trenerskij shtab nacionalnoyi zbirnoyi Italiyi Kar yera gravcyaKlubi Roberto Manchini u 16 rokiv debyutuvav v osnovnomu skladi klubu Bolonya vihovancem yakogo buv 12 veresnya 1981 roku i v pershomu zh sezoni v Seriyi A nespodivano zabiv 9 m yachiv Perspektivnij zabivnij forvard odrazu privernuv do sebe uvagu silnih klubiv najaktivnishim z nih viyavilasya Sampdoriya do yakoyi vin i perejshov za 4 mlrd lir U Sampdoriyi Roberto stvoriv znamenitij duet v ataci z Dzhanlukoyu Vialli yih navit prozvali bliznyukami gol Zi Sampdoriyeyu Manchini peremig u chempionati Italiyi vigrav chotiri kubki Italiyi superkubok Italiyi zabivshi peremozhnij m yach i Kubok volodariv Kubkiv 1990 roku u finali yakogo Sampdoriya z rahunkom 2 0 obigrala Anderleht obidva goli zabiv Vialli 1992 roku Sampdoriya bula za krok do peremogi u kubku Chempioniv ale u finali turniru u dodatkovij chas propustila yedinij m yach pislya garmatnogo postrilu barseloncya Ronalda Kumana 1997 roku Manchini perejshov do rimskogo Lacio Z rimlyanami u rik storichchya klubu Manchini vigrav svoye druge skudetto ostannij v istoriyi Kubok volodariv Kubkiv i yevropejskij superkubok U sichni 2001 roku Manchini pidpisav kontrakt z anglijskim Lesterom ale proviv u komandi vsogo misyac zigravshi 5 matchiv i zavershiv kar yeru Zbirna Italiyi Popri klubni uspihi u zbirnij Italiyi Manchini tak i ne stav gravcem tverdoyi osnovi zigravshi za zbirnu 36 matchiv i zabivshi vsogo 4 goli odin z nih duzhe vazhlivij u vorota zbirnoyi FRN na Yevro 1988 Kar yera Manchini u zbirnij zavershilasya pislya konfliktu z golovnim trenerom komandi Arrigo Sakki koli toj povidomiv sho ne garantuye Manchini miscya v komandi yaka virushala na chempionat svitu v SShA Trenerska diyalnist Lacio i Fiorentina Svoyu trenersku kar yeru Manchini rozpochav she grayuchi za Lacio stavshi asistentom Svena Jorana Erikssona Ale povnomasshtabnij trenerskij debyut Manchini vidbuvsya v lyutomu 2001 roku koli Roberto priznachili golovnim trenerom Fiorentini hoch u nogo na toj chas she j ne bulo trenerskoyi licenziyi U Florenciyi Manchini trener zdobuvaye svij pershij trofej vigravshi kubok Italiyi Odnak vzhe v sichni 2002 roku Manchini zvilnili z posadi pislya vistupiv vbolivalnikiv nezadovolenih rezultatami komandi Ulitku 2002 roku Manchini povernuvsya v Lacio ale vzhe v statusi golovnogo trenera klubu Nezvazhayuchi na skandali i finansovi trudnoshi pov yazani z diyalnistyu prezidenta klubu Serdzhio Kranjotti Manchini dosyagnuv z komandoyu garnih pokaznikiv peremigshi v kubku Italiyi Prote u pivfinali kubka UYeFA Lacio zaznav rozgromnoyi porazki vid Portu Zhoze Mourinyu z rahunkom 1 4 Popri ce Manchini poprosiv zbilshennya svoyeyi zarplatni z 1 5 do 7 mlrd lir todi yak dohodi reshti chleniv klubu navpaki buli zmensheni odnak nove kerivnictvo klubu uhvalilo rishennya piti na cej krok Inter 2004 roku Manchini pidpisav kontrakt z Internacionale U pershomu sezoni v Interi Manchini vigrav kubok Italiyi odnak v inshih zmagannyah klub vistupav ne tak vdalo u Lizi chempioniv neradzurri postupilisya v chvertfinali najprincipovishomu superniku Milanu a v chempionati klub vtrativ shansi na vigrash skudetto she v listopadi Sezon 2005 2006 pochavsya z vigrashu superkubka Italiyi u protistoyanni z Yuventusom u yakomu peremogu neradzurri prinis gol u dodatkovij chas Huana Sebastyana Verona U chempionati klub posiv lishe druge misce ale vnaslidok kalchopoli titul yakij zdobuv Yuventus peredali Interu U Lizi chempioniv klub znovu vibuv na stadiyi chvertfinalu cogo razu progravshi ispanskomu Vilyarrealu Na pochatku sezonu 2006 2007 klub vdruge pospil zdobuvaye superkubok Italiyi u finali yakogo Inter prograyuchi po hodu matchu 0 3 zmig virvati peremogu z rahunkom 4 3 u Romi v dodatkovij chas Pislya cogo uspihu Manchini vigraye svij pershij spravzhnij trenerskij chempionat zdobuvshi 17 peremog pospil Ale v Lizi chempioniv znovu nevdacha zabivshi bilshe goliv na chuzhomu poli shlyah neradzurri peretnula Valensiya 2 2 v Milani i 0 0 u Valensiyi prichomu drugij match zavershivsya bijkoyu mizh gravcyami komand deyakih navit diskvalifikuvali Sezon 2007 2008 rozpochavsya dlya Intera z porazki u finali superkubku vid Romi 0 1 U chempionati Inter peremig vtretye pospil zavoyuvavshi skudetto v peredostannomu turi zavdyaki dvom golam Zlatana Ibragimovicha u vorota Parmi ale v Lizi chempioniv chergova nevdacha cogo razu v matchi z Liverpulem Pislya gri Manchini zayaviv sho pislya zakinchennya sezonu pide u vidstavku ale potim vzyav svoyi slova nazad 18 travnya Inter zdobuv peremogu v chempionati ale u finali kubka Italiyi prograv Romi A 29 travnya 2008 roku Manchini zvilnili oficijna prichina zvilnennya nevdacha v Lizi chempioniv Manchester Siti Manchini na posadi golovnogo trenera Manchester Siti 19 grudnya 2009 roku Manchini ocholiv anglijskij klub Manchester Siti pidpisavshi kontrakt na 3 5 roki z zarplatoyu blizko 3 5 mln yevro za sezon U sezoni 2009 10 komanda finishuvala na 5 mu misci vpershe za kilka ostannih rokiv viborovshi pravo grati u Yevrokubkah Pered pochatkom sezonu 2010 11 komanda suttyevo posililasya za rahunok pridbannya takih vikonavciv yak David Silva Yaya Ture Aleksandar Kolarov Mario Balotelli Dzhejms Milner ta Zherom Boateng Po hodu sezonu Siti dovgij chas perebuvav sered pretendentiv na peremogu u Prem yer lizi prote finishuvav lishe na tretij poziciyi postupivshis dev yatma ochkami principovim supernikam z Manchester Yunajted ta lishe za girshoyu rizniceyu goliv postupivshis drugim miscem Chelsi Pri comu komanda na formuvannya yakoyi za sezon z urahuvannyam transferiv ta kontraktiv gravciv i treneriv vitratili blizko 1 milyarda funtiv ne duzhe vdalo vistupila u yevrokubkah postupivshis kiyivskomu Dinamo vzhe na stadiyi 1 8 finalu Ligi Yevropi Utim najbilsh uspishnim dlya Mansiti turnirom togo sezonu stav Kubok Angliyi yakij komanda zdobula minimalno obigravshi u finali zmagannya Stok Siti Cej trofej perervav najdovshu v istoriyi manchesterskogo klubu seriyu bez trofeyiv yaka na toj chas trivala z 1976 roku a takozh zrobiv Manchini lishe p yatim trenerom v istoriyi klubu yakomu vdavalosya peremogti v odnomu z osnovnih nacionalnih turniriv Kubkovij trofej vochevid ne zadovolniv ambiciyi emiratskih vlasnikiv klubu i pered pochatkom sezonu 2011 12 Manchini otrimav dodatkovi koshti na podalshe pidsilennya komandi za yaki zokrema pridbali Samira Nasri i Serhio Aguero Posilenij cimi vikonavcyami sklad komandi znachnu chastinu sezonu ocholyuvav turnirnu tablicyu Prem yer ligi zgodom yiyi rezultati desho pogirshilisya prote vreshti resht v ostannomu turi chempionatu Siti vdalosya u dodatkovij chas gri proti Kvinz Park Rejndzhers virvati nichiyu yaka dozvolila jomu zrivnyatisya za ochkami z Manchester Yunajted i zavdyaki krashij riznici goliv stati chempionom Angliyi Cej titul stav dlya Mansiti pershim za ostanni 44 roki i zrobiv Manchini lishe drugim italijskim trenerom yakomu vdavalosya privesti svoyu komandu do peremogi v anglijskij Prem yer lizi pislya triumfu Karlo Anchelotti z Chelsi dvoma rokami ranishe U sezoni 2012 13 rezultati Manchester Siti suttyevo pogirshilisya sho dozvolilo yih golovnim konkurentam togo periodu Manchester Yunajted she za dekilka turiv do zavershennya chempionatu zabezpechiti sobi peremogu u nomu Za dekilka tizhniv komanda Manchini ne zmogla reabilituvatisya pered svoyimi vbolivalnikami i kerivnictvom klubu progravshi Vigan Atletik u dodatkovij chas finalnij match togorichnogo rozigrashu Kubka Angliyi A vzhe za dekilka dniv pislya progranogo kubkovogo finalu Manchini zvilnili Na toj moment italijskij specialist posidav chetverte misce za vidsotkom peremog v igrah Prem yer ligi postupayuchis lishe Zhoze Mourinyu Aleksu Fergyusonu ta Karlo Anchelotti Galatasaraj 30 veresnya 2013 roku novim klubom Manchini stav tureckij Galatasaraj Kontrakt z tureckim grandom buv rozrahovanij na tri roki prote vzhe u chervni 2014 jogo rozirvali za obopilnoyu zgodoyu Za nepovnij sezon provedenij u Stambuli italiyec zdobuv peremogu u Kubku Turechchini Povernennya do Intera 14 listopada 2014 roku ogolosili pro povernennya Roberto Manchini na trenerskij mistok milanskogo Internacionale Odnak proti seredini 2000 h poziciyi Intera u Seriyi A buli vzhe znachno slabshimi i povernennya odnogo z najuspishnishih v istoriyi klubu treneriv ne lishe ne dozvolilo Internacionale nav yazati borotbu dominantnomu v italijskomu futboli Yuventusu ale j hocha bi probitisya do chilnoyi trijki italijskogo chempionatu milancyam ne vdalosya Provivshi majzhe dva sezoni u Milani pislya povernennya vlitku 2016 roku trener zalishiv Inter za zgodoyu storin Zenit Vidpochivshi protyagom roku vid futbolu vlitku 2017 roku Manchini prijnyav zaproshennya ocholiti trenerskij shtab rosijskogo Zenita Propracyuvav z komandoyu protyagom odnogo sezonu u yakomu bronzovij prizer rosijskogo chempionatu poperednogo roku finishuvav lishe na p yatomu misci u miscevij futbolnij pershosti Zbirna Italiyi 14 travnya 2018 roku nastupnogo dnya pislya rozirvannya kontraktu iz Zenitom buv predstavlenij novim ochilnikom trenerskogo shtabu nacionalnoyi zbirnoyi Italiyi Kontrakt specialista buv rozrahovanij do 2020 roku z avtomatichnim podovzhennyam u vipadku kvalifikaciyi komandi do finalnoyi chastini Yevro 2020 11 lipnya 2021 roku v finali Chempionatu Yevropi zbirna Italiyi pid kerivnictvom Manchini stala chempionom Yevropi Statistika vistupivStatistika klubnih vistupiv Sezon Komanda Chempionat Kubok Italiyi Yevrokubki Inshi zmagannya Usogo Liga Igor Goliv Liga Igor Goliv Liga Igor Goliv Liga Igor Goliv Igor Goliv 1981 82 Bolonya A 30 9 KI 1 0 31 9 1982 83 Sampdoriya A 22 4 KI 5 1 27 5 1983 84 A 30 8 KI 8 2 38 10 1984 85 A 24 3 KI 11 3 35 6 1985 86 A 23 6 KI 11 4 KVK 4 2 38 12 1986 87 A 26 6 KI 5 0 31 6 1987 88 A 30 5 KI 13 3 43 8 1988 89 A 29 9 KI 11 5 KVK 8 0 SI 0 0 48 14 1989 90 A 31 11 KI 3 2 KVK 9 2 SI 1 0 44 15 1990 91 A 30 12 KI 10 2 KVK 5 2 SU 2 0 47 16 1991 92 A 29 6 KI 6 2 KCh 9 4 SI 1 1 45 13 1992 93 A 30 15 KI 2 0 32 15 1993 94 A 30 12 KI 7 0 37 12 1994 95 A 31 9 KI 2 1 KVK 4 2 SI 1 0 38 12 1995 96 A 26 11 KI 2 1 28 12 1996 97 A 33 15 KI 2 0 35 15 Usogo za Sampdoriyu 424 132 98 26 39 12 5 1 566 171 1997 98 Lacio A 34 5 KI 8 1 KUYeFA 10 3 52 9 1998 99 A 33 10 KI 6 2 KVK 7 0 SI 1 0 47 12 1999 00 A 20 0 KI 7 3 LCh 9 0 SU 1 0 37 3 Usogo za Lacio 87 15 21 6 26 3 2 0 136 24 sich lyut 2001 Lester Siti PL 4 0 KA KL 1 0 0 5 0 Usogo za kar yeru 545 156 121 32 65 15 7 1 738 204 Statistika vistupiv za zbirnu Statistika matchiv i goliv za zbirnu Italiya Data Misto Gospodari Rezultat Gosti Turnir Goli Primitki 26 5 1984 Toronto Kanada 0 2 Italiya tovariskij match 30 5 1984 Nyu Jork SShA 0 0 Italiya tovariskij match 8 10 1986 Bolonya Italiya 2 0 Greciya tovariskij match 73 18 4 1987 Keln FRN 0 0 Italiya tovariskij match 28 5 1987 Oslo Norvegiya 0 0 Italiya tovariskij match 3 6 1987 Stokgolm Shveciya 1 0 Italiya Vidbir do ChYe 1988 23 9 1987 Piza Italiya 1 0 Yugoslaviya tovariskij match 58 17 10 1987 Bern Shvejcariya 0 0 Italiya Vidbir do ChYe 1988 82 5 12 1987 Milan Italiya 3 0 Portugaliya Vidbir do ChYe 1988 68 20 2 1988 Bari Italiya 4 1 SRSR tovariskij match 31 3 1988 Split Yugoslaviya 1 1 Italiya tovariskij match 27 4 1988 Lyuksemburg Lyuksemburg 0 3 Italiya tovariskij match 4 6 1988 Breshiya Italiya 0 1 Uels tovariskij match 10 6 1988 Dyusseldorf FRN 1 1 Italiya ChYe 1988 1 j etap 1 14 6 1988 Frankfurt na Majni Italiya 1 0 Ispaniya ChYe 1988 1 j etap 68 17 6 1988 Keln Italiya 2 0 Daniya ChYe 1988 1 j etap 67 22 6 1988 Shtutgart SRSR 2 0 Italiya ChYe 1988 pivfinal 45 19 10 1988 Peskara Italiya 2 1 Norvegiya tovariskij match 21 12 1989 Kalyari Italiya 0 0 Argentina tovariskij match 21 2 1990 Rotterdam Niderlandi 0 0 Italiya tovariskij match 26 9 1990 Palermo Italiya 1 0 Niderlandi tovariskij match 3 11 1990 Rim Italiya 0 0 SRSR Vidbir do ChYe 1992 1 5 1991 Salerno Italiya 3 1 Ugorshina Vidbir do ChYe 1992 5 6 1991 Oslo Norvegiya 2 1 Italiya Vidbir do ChYe 1992 12 6 1991 Malme Italiya 2 0 d ch Daniya Scania Cup 16 6 1991 Stokgolm Italiya 1 1 d ch 3 2 p p SRSR Scania Cup 25 9 1991 Sofiya misto Bolgariya 2 1 Italiya tovariskij match 12 10 1991 Moskva SRSR 0 0 Italiya Vidbir do ChYe 1992 4 6 1992 Boston Italiya 2 0 Irlandiya USA Cup 20 1 1993 Florenciya Italiya 2 0 Meksika tovariskij match 24 2 1993 Portu Portugaliya 1 3 Italiya Vidbir do ChS 1994 24 3 1993 Palermo Italiya 6 1 Malta Vidbir do ChS 1994 2 1 5 1993 Bern Shvejcariya 1 0 Italiya Vidbir do ChS 1994 22 9 1993 Tallinn Estoniya 0 3 Italiya Vidbir do ChS 1994 1 17 11 1993 Milan Italiya 1 0 Portugaliya Vidbir do ChS 1994 23 3 1994 Shtutgart Nimechchina 2 1 Italiya tovariskij match Usogo Matchiv 36 Goliv 4 Dosyagnennya Yak gravec Chempion Italiyi 1990 91 1999 2000 Volodar Kubka Italiyi 1984 85 1987 88 1988 89 1993 94 1997 98 1999 2000 Volodar Superkubka Italiyi 2 1991 1998 Volodar Kubka volodariv kubkiv 1989 90 1998 99 Volodar Superkubka Yevropi 1999 Bronzovij prizer chempionatu svitu 1990 1997 Yak trener Chempion Yevropi 2020 Chempion Italiyi 2005 06 2006 07 2007 08 Chempion Angliyi 2011 12 Volodar Kubka Italiyi 2000 2001 2003 2004 2004 2005 2005 2006 Volodar Kubka Angliyi 2010 2011 Volodar Kubka Turechchini 2013 2014 Volodar Superkubka Italiyi 2005 Volodar Superkubka Angliyi 2012 Primitki Manchini zarobit v Siti 12 miljoniv yevro ros Posilannya Vikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Roberto Manchini Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Roberto Manchini Oficijnij sajt Roberto Manchini ital Profil na oficijnomu sajti FK Manchester Siti angl ital Profil na soccerbase com angl