Петро Парлерж (нім. Peter von Gemünd, чеськ. Petr Parléř , лат. Petrus de Gemunden in Suevia ; 1333 — 13 липня 1399 року) — німецько- чеський архітектор та скульптор з родини Парлерів майстрів-будівельників. Разом зі своїм батьком, Генріхом Парлержом, він є одним з найвидатніших і найвпливовіших майстрів Середньовіччя. Народившись у місті Швабіш-Гмюнд, Петро працював на кількох важливих пізньосередньовічних будівельних об'єктах, включаючи Страсбург, Кельн та Нюрнберг. Після 1356 року він мешкав у Празі, столиці Богемійського королівства та місці Священної Римської імперії, де створив свої найвідоміші роботи: собор Святого Віта та Карлів міст .
Петер Парлерж | |
---|---|
чеськ. Petr Parléř нім. Peter Parler | |
![]() | |
Народження | 1330[1][2][…] |
Смерть | 13 липня 1399[4][1][…] |
Поховання | Собор святого Віта |
Країна (підданство) | ![]() |
Діяльність | архітектор, скульптор, підрядник, різьбяр |
Праця в містах | Нюрнберг, Колін і Прага |
Архітектурний стиль | готика |
Найважливіші споруди | Собор святого Віта і Карлів міст |
Батько | d |
Брати, сестри | d[7] і d[7] |
Діти | ·d[7] і d |
|
Раннє життя
Петро Парлерж народився у 1333 році. Його батько, Генріх Парлерж Старший, був каменярем у Кельнському соборі. Батько був запрошений вільним імператорським містом Швебіш-Гмюнд взяти на себе будівництво великої нової парафіяльної церкви — Святого Хреста. Петро працював разом із батьком над церквою, коли в 1351 році було закладено наріжний камінь хору. Ймовірно, саме тут було закінчено його учнівство. Поділ хору безперервною балюстрадою демонструє те, що стане його фірмовим стилем. Арочний переріз на південному порталі церкви також можна віднести до Петра. Проекти, розроблені командою батька та сина у Святому Хресті, були унікальними та знаменували важливу віху в архітектурі та скульптурі пізньої готики.
Потім Пітер за середньовічною німецькою традицією почав працювати мандрівним майстром. Під час цих мандрів він дізнався про найважливіші концепції готичних будівельних технік у Центральній Європі. Він відвідав Кельн, Париж, і, звичайно, провів час у Страсбурзі — точні знання про Страсбурзький собор можна побачити в його наступних будівлях. Працюючи в Кельні, він познайомився з Друдою (Гертрудою), дочкою архітектора-резидента Варфоломауса фон Хамма. Вони одружились і народили чотирьох дітей: трьох синів, двоє з яких стали відомими будівельниками та дочку.
Парлерж не подорожував до Англії у цей період, В його пізніших роботах з'являються детальні та приховані технічні моменти, які могли бути отримані лише на основі власного досвіду, а не з будь-яких архітектурних креслень. Скажімо, в Страсбурзі муляри застосовували конкретні методи ремесел із Західної Англії наприкінці 1200-х років, що вказує на знання англійських готичних архітектурних методів у Рейнській області . Оскільки Пітер Парлер проводив час, працюючи в Страсбурзі, набагато більш імовірно, що його знання цих методів відбулося звідти. Зокрема, склепіння, які він згодом спроектував у соборі Святого Віта, скоріш за все, були зразком каплиці Святої Катерини Страсбурзького собору.
Нюрнберг
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlUyTDA1MWNtVnRZbVZ5WjE5R2NtRjFaVzVyYVhKamFHVmZaV1JwZEM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFRuVnlaVzFpWlhKblgwWnlZWFZsYm10cGNtTm9aVjlsWkdsMExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Десь після 1352 року Петро приєднався до будівельних робіт у Фрауенкірхе в Нюрнберзі як головний помічник поряд із батьком. Основи церкви вже були закладені в 1351 році за ініціативою Карла IV, імператора Священної Римської імперії, який передбачав її як центр проведення імператорських церемоній. Це відображається на різьблених гербах імператора, семи князів-курфюрстів та місті Римі, де коронували імператорів Священної Римської імперії. Тут перші скульптури можна віднести безпосередньо до Петра.
Карл також замовив будівництво замку Венцельсбург у Лауф-на-Пегніці, поблизу Нюрнберга. До 1355 року їхній вишуканий стиль потрапив у поле зору Карла IV, і Петро був покликаний працювати в Прагу, столицю нового Королівства Богемія та резиденцію імператора. Рік цього призначення не зовсім зрозумілий, оскільки документальний напис у Празі був частково зафарбований у 15 столітті. Сьогодні дослідники зазвичай встановлюють дату 1356 р. що передбачає паузу в будівництві як у Нюрнберзі, так і в Празі, а також інформацію про те, що на момент призначення йому було щонайменше 23 роки.
Прага
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkkyTDFOMFgxWnBkSFZ6WDFCeVlXZDFaVjlUWlhCMFpXMWlaWEpmTWpBeE5pMHlMbXB3Wnk4eU1qQndlQzFUZEY5V2FYUjFjMTlRY21GbmRXVmZVMlZ3ZEdWdFltVnlYekl3TVRZdE1pNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Після сходження на престол королем Богемії в 1347 році Карл IV заснував свою столицю в Празі. На той час він складався з двох автономних середньовічних міст з кожного боку річки Влтави (нім. Moldau): Старе місто праворуч і Мале місто з Празьким Градом над ним ліворуч. У 1348 році він наказав побудувати Нове місто, що прилягає до існуючого Старого міста, заснував Карлів університет, розпочав реконструкцію замку та відновив роботи над собором. Для виконання цієї амбіційної програми будівництва він найняв найкращих архітекторів, яких міг знайти. Спочатку був Матіас з Арраса, який помер у 1352 році. Коли в 1355 році Карл був обраний імператором Священної Римської імперії, Карл вирішив зробити Прагу вітриною столиці Центральної Європи і завербував Пітера Парлера для здійснення цього грандіозного бачення. Період започаткував так звану «золоту еру» Праги, і незабаром це було найбільше європейське місто після Константинополя, Парижа та Гранади .
Собор Святого Віта
Коли Петро прибув до Праги у 1356 р. у віці 23 років, його безпосереднім завданням було захопити будівельний майданчик у соборі Святого Віта, який зневірився після смерті Матіаса з Арраса в 1352 р. Показово для талантів Петра, що тоді найважливіша будівля в Імперії була доручена такому молодому архітектору. Петро продовжив роботи у Святому Віті з каплиць, які були частково завершені, і поступово змінив план Матіаса, зберігаючи постійні посилання на оригінальне бачення.
Карлів міст
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekl3TDFCeVlXZDFaVjh3TnkweU1ERTJYMVpwWlhkZlpuSnZiVjlRWlhSeWFXNXphMkZmVkc5M1pYSmZhVzFuTWk1cWNHY3ZNakl3Y0hndFVISmhaM1ZsWHpBM0xUSXdNVFpmVm1sbGQxOW1jbTl0WDFCbGRISnBibk5yWVY5VWIzZGxjbDlwYldjeUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
У 1357 році Карл доручив Петру побудувати нову споруду для відновлення зростаючого міста, яке тепер складається з 4 районів. Перший камінь-фундамент було урочисто закладено в присутності імператора 9 липня 1357 року о 5:31 ранку. Точний час відомий, тому що архітектором було висічено у вежі мосту паліндромний номер 135797531, який був обраний королівськими астрологами найбільш сприятливим для початку будівництва. Через складність інженерного проекту та велику кількість інших реалізованих проектів будівництво тривало до 1402 р.
Східну вежу мосту, Староміську мостову вежу, також побудував Пітер Парлерж. Його арка містить сітчасте склепіння, яке було першим у своєму роді в Богемії.
Інші роботи
Окрім собору та мосту, Петро також був головним дизайнером Нового міста Праги. Він також побудував каплицю Всіх Святих у Королівському палаці Празького Граду. Після пожежі в 1541 році він був реконструйований у стилі бароко. Між 1360–78 рр. Парлерж побудував костел церкви Святого Варфоломія в Коліні. Петро також відповідає за різні гробниці, святині та скульптури на різних місцях у Празі та околицях, зокрема в Кутній Горі .
Особисте життя
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHdMekE0TDFCbGRISmZVR0Z5YkdWeVgyNWhhSEprWlhOcllTNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RVR1YwY2w5UVlYSnNaWEpmYm1Gb2NtUmxjMnRoTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Сім'я Парлержа зросла, і багато її членів працювали на готичних будівельних майданчиках по всій Центральній Європі та Північній Італії. Гілка сім'ї Петра почалася з його одруження з першою дружиною Гертрудою. Хоча дата їхнього весілля точно не відома, до 1360 року вони виховували трьох синів і дочку:
- Йоганн Парлер Молодший: народився близько 1359 року, здобув освіту в Празі, працював разом зі своїм батьком. Йоганн взяв на себе роль головного будівельника собору в 1398 році, а також став майстром церкви Святої Варвари, Кутна Гора, яка зараз є об'єктом всесвітньої спадщини ЮНЕСКО .
- Ніколаус Парлерж: став священнослужителем і служив каноніком у Празі з 1380—1398. Про нього мало що відомо.
- Венцель Парлерж: народився близько 1360 року, здобув освіту в Празі, працював разом із батьком та братом Йоганом у Сент-Віті до 1390-х років. Став майстром-каменярем у соборі Святого Стефана, Відень.
- Їхня дочка з'являється близько 1383 року як дружина Михайла з Кельна, можливо, сина іншого архітектора собору на ім'я Михайло (1364—1387).
Після 1360 року Петро володів будинком на площі Празького Граду і був обраний міським олдерменом. Його перша дружина Гертруда померла в кінці 1360-х років, і він повернувся в Кельн, щоб розпорядитися її спадщиною в 1370 році. Потім він одружився з Елізабет Агнес фон Бур у 1380 році і того ж року придбав другий будинок на Замковій площі. Від цього шлюбу народилося ще двоє дітей: Йоганн, який, можливо, став каменотесом у Загребі ; та Павла, про якого не збереглося жодної інформації. Купівля будинків, шлюб його дочки та кількість його дітей призвели до деяких юридичних суперечок. Відомо, що Пітер Парлерж віддав обидва будинки другій дружині та їхнім дітям.
Петро отримав громадянство в Празі в 1379 р. До старості він став заможною людиною і був активним архітектором. Він помер у Празі в 1399 році і був похований у соборі Святого Віта разом із синами Петром та Венцелем.
Спадщина
Пітер Парлерж був одним із найвідоміших і найвпливовіших майстрів Середньовіччя. Проекти як його, так і його батька стали відомими як «стиль Парлержа» і поширилися по всій Центральній Європі. Важливими прикладами є: Церква Св. Мартіна, Ландсхут (початок 1389 р.); Санкт-Лоренц, Нюрнберг (неф почався 1400); Собор Святого Георгія, Дінкельсбюль (початок 1448); Собор св. Стефана, Відень (південна вежа, розпочата в 1368 р.); та численні інші. Приклади також можна знайти в Скандинавії, наприклад, в Сент-Мері, Гельсінгер, Данія .
Демонстрацію того, наскільки далеко зайшли його ідеї, можна знайти в Севільському соборі, розпочатому в 1402 р., який і сьогодні є найбільшим готичним собором у світі. Стандартна готична вертикальність центрального простору порушена балюстрадою на межі з вікнами кліристорії. Що ще важливіше, широко розставлені вертикальні бруси балюстради та її положення, що виходить за межі крайніх ребер, точно відповідають оригінальному дизайну Пітера Парлержа .
Під час гуситських воєн (1419—1434) землі Богемської корони були повністю спустошені. Хоча його будівлі все ще стоять, значна частина скульптурних робіт Пітера Парлержа була знищена. Його портрет, вирізаний з руки, залишається в Domgalerie у соборі Святого Віта.
Астероїд
Астероїд, названий на честь Пітера Парлержа, 6550 Парлерж, був виявлений Антоніном Мркосом в обсерваторії Клеш 4 листопада 1988 р.
Премія Парлержа
«Премія Пітера Парлержа» була заснована в 1994 році Німецьким фондом охорони пам'яток (нім. Deutsche Stiftung Denkmalschutz) та Федеральної асоціації німецьких каменярів (нім. Bundesverband Deutscher Steinmetze). Його вручають раз на два роки на Міжнародній виставці природного каменю та обробки каменю в Нюрнберзі за видатні заслуги у збереженні культурної спадщини. Приз супроводжується пам'ятним бюстом Пітера Парлера та 15 000 євро. Востаннє він був вручений у 2015 році Августу Веберу та Гельмуту Шнайдеру за реставраційні роботи в церкві Святого Георгія в Ульмі .
Список основних робіт
Будинки
- Хайліг-Кройц-Мюнстер, Швабіш Гмюнд (? –1351), освячений 1410 р.
- Фрауенкірхе, Нюрнберг (1352—1356)
- Венцельшлосс, Лауф-ан-дер-Пегніц (1355—1356)
- Собор Святого Віта, Прага (1356—1396)
- Канцлер, ризниця та вежа
- Каплиця Святого Вацлава
- золоті ворота
- Карлів міст, Прага (1357—1402)
- Замок Карлштейн (1357—1365)
- Церква Святого Варфоломія, Колін (1360—1378)
- Стара ратуша, Прага (1360—1381)
- каплиця
- бухта, кам'яна обробка
- Вежа Старого міста, Прага (1370—1380)
- Церква Успіння Діви Марії та Карла Великого, Прага (освячена 1377)
- Церква Всіх Святих, Прага (1372—1386)
- Церква Богоматері перед Тином, Прага (хор 1380–)
- Каролін, Прага (1383—1386)
- готична затока
- Церква св. Варвари, Кутна Гора (початок 1388)
Архітектурні креслення
- Пітер Парлерж: Креслення хору та західного фасаду собору Святого Віта (чорна фарба на пергаменті, 132 х 52,5 см), Відень
- Пітер Парлер: Креслення південної вежі собору Святого Віта (чорна фарба на пергаменті, 106 х 93 см), Відень
Галерея
- Зовнішній вигляд .
- Південний портал .
- Відкритий "парлерський" малюнок у соборі Святого Віта
-
- Стара ратуша, Прага
- Мадонна з дитиною, скульптура (близько 1375-1380), Національний музей, Варшава
Примітки
- RKDartists
- Benezit Dictionary of Artists — OUP, 2006. —
- Encyclopædia Britannica
- Czech National Authority Database
- The Fine Art Archive — 2003.
- The Fine Art Archive — 2003.
- Зведений список імен діячів мистецтва — 2021.
- Klemm, p. 177
- Leiprecht, Helga (1993). «Schwäbisch Gmünd: The Oldest Staufer Town» [ 3 грудня 2019 у Wayback Machine.] (in English). Translated by Craig Sanders. Schwäbisch Gmünd: Clemens Weller. Retrieved 23 Jan 2017.
- Pinkus, p. 122
- Baragli, p. 363.
- Grueber, p. 275.
- Wilson, 1992
- Schock-Werner, p. 72.
- Pekol, 2011
- Schmidt, 1970
- Blau, p. 47.
- Bork, p. 201.
- Blau, p. 46
- Gajdosova, Jana (2015). «The Charles Bridge, Peter Parler and the First Bohemian Net Vault» [ 25 квітня 2021 у Wayback Machine.]. Video Lecture at the British Archaeological Association 4 Nov 2015. University of Cambridge. Retrieved 24 Jan 2017.
- Curl, Wilson. p. 551
- «Kutná Hora: Historical Town Centre with the Church of St Barbara and the Cathedral of Our Lady at Sedlec» [ 17 жовтня 2011 у Wayback Machine.]. UNESCO World Heritage Centre. Retrieved 22 Jan 2017.
- Schock-Werner, p. 69.
- Schock-Werner, p. 70.
- Neuwirth, p. 7.
- Curl/Wilson, p. 551
- Yarwood, p. 92.
- Quintero, Josephine. . Andalucia.com. Архів оригіналу за 12 січня 2011. Процитовано 23 січня 2017.
- «06550» [ 2 лютого 2017 у Wayback Machine.] in Kleť Minor Planets [ 2 лютого 2017 у Wayback Machine.] (in English). Kleť Observatory, Kleť, Czech Republic. 23 Nov 1999. Retrieved 23 Jan 2017.
- «Peter-Parler-Pries» [ 2 лютого 2017 у Wayback Machine.] (in German). The Federal Foundation of Baukultur, Potsdam, Germany. Retrieved 23 Jan 2017.
- Peter Parler Pries 2015 [ 25 квітня 2021 у Wayback Machine.] (in German). Press Release 8 May 2015. The German Foundation for Monument Protection. Retrieved 23 Jan 2017.
- Fajt, p. 56
Література
- Sandra, Baragli (2007). . Los Angeles: J. Paul Getty Museum. ISBN . LCCN 2006024548. Архів оригіналу за 10 квітня 2021. Процитовано 2 квітня 2021.
- Blau, Daniel (2015). . Plantation, FL: Llumina Press. ISBN . Архів оригіналу за 10 квітня 2021. Процитовано 2 квітня 2021.
- Bork, Robert (2011). . Farnham: Ashgate. ISBN . Архів оригіналу за 10 квітня 2021. Процитовано 2 квітня 2021.
- Curl, James; Wilson, Susan (2015). (вид. 3). New York: Oxford University Press. ISBN . Архів оригіналу за 10 квітня 2021. Процитовано 2 квітня 2021.
- Файт, Іржі (2006): "Карел IV., Císař z Boží milosti. Kultura a umění za vlády posledních Lucemburků 1347—1437 ". Katalog výstavy (чеською мовою). Празький замок. .
- Klemm, Alfred. Parler // Allgemeine Deutsche Biographie. Leipzig, 1887, Band 25, S. 177–182.
- Neuwirth, Josef. (нім.). Prague: Clave. Архів оригіналу за 24 квітня 2021. Процитовано 2 квітня 2021.
- Nussbaum, Norbert (2000). German Gothic Church Architecture. New Haven and London: Yale University Press. ISBN .
- Pinkus, Assaf (2014). Sculpting simulacra in medieval Germany, 1250–1380. Burlington, VT: Ashgate Publishing Company. ISBN .
- Шмідт, Герхард (1970). "Пітер Парлер і Генріх IV. Parler als Bildhauer ". Wiener Jahrbuch für Kunstgeschichte (німецькою мовою). 23 (1). стор. 108–153. ISSN (Інтернет) 2307—2962, ISSN (Друк) 0083-9981, doi : 10.7767 / wjk.1970.23.1.108 .
- Schock-Werner, Barbara. The Parler Family. // Neue Deutsche Biographie. Berlin, 2001, Band 20, S. 69 f. (Digitalisat).
- Schock-Werner, Barbara. Parler, Peter. // Neue Deutsche Biographie. Berlin, 2001, Band 20, S. 72 f. (Digitalisat).
- Schurr, Marc Carel (2001). Die Baukunst Peter Parlers. Der Prager Veitsdom, das Heiligkreuzmünster in Schwäbisch Gmünd und die Bartholomäuskirche zu Kolin im Spannungsfeld von Kunst und Geschichte. Дисертація. Університет Фрайбурга ім Üechtland. Торбеке, Ostfildern 2003, .
- Wilson, Christopher (1992). The Gothic Cathedral: The Architecture of the Great Church, 1130–1530. New York: Thames and Hudson. ISBN .
- (2010). A chronology of Western Architecture. Mineola, N.Y: Dover Publications. ISBN .
Додаткова література
- Boehm, Barbara Drake (2005). . New York: The Metropolitan Museum of Art. ISBN . Архів оригіналу за 13 липня 2018. Процитовано 2 квітня 2021.
Посилання
- Бібліографія. Петер Парлерж // Німецька національна бібліотека (in German)
- Федеральна асоціація німецьких каменярів [ 10 травня 2020 у Wayback Machine.] (in German)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Petro Parlerzh nim Peter von Gemund chesk Petr Parler lat Petrus de Gemunden in Suevia 1333 13 lipnya 1399 roku nimecko cheskij arhitektor ta skulptor z rodini Parleriv majstriv budivelnikiv Razom zi svoyim batkom Genrihom Parlerzhom vin ye odnim z najvidatnishih i najvplivovishih majstriv Serednovichchya Narodivshis u misti Shvabish Gmyund Petro pracyuvav na kilkoh vazhlivih piznoserednovichnih budivelnih ob yektah vklyuchayuchi Strasburg Keln ta Nyurnberg Pislya 1356 roku vin meshkav u Prazi stolici Bogemijskogo korolivstva ta misci Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi de stvoriv svoyi najvidomishi roboti sobor Svyatogo Vita ta Karliv mist Peter Parlerzhchesk Petr Parler nim Peter ParlerNarodzhennya1330 1 2 Shvebish GmyundSmert13 lipnya 1399 1399 07 13 4 1 Praga Svyashenna Rimska imperiya 4 6 PohovannyaSobor svyatogo VitaKrayina piddanstvo Svyashenna Rimska imperiyaDiyalnistarhitektor skulptor pidryadnik rizbyarPracya v mistahNyurnberg Kolin i PragaArhitekturnij stilgotikaNajvazhlivishi sporudiSobor svyatogo Vita i Karliv mistBatkodBrati sestrid 7 i d 7 Diti d 7 i d Peter Parlerzh u VikishovishiRannye zhittyaSobor Svyatogo Hresta m Shvebish Gmyund Nimechchina Petro Parlerzh narodivsya u 1333 roci Jogo batko Genrih Parlerzh Starshij buv kamenyarem u Kelnskomu sobori Batko buv zaproshenij vilnim imperatorskim mistom Shvebish Gmyund vzyati na sebe budivnictvo velikoyi novoyi parafiyalnoyi cerkvi Svyatogo Hresta Petro pracyuvav razom iz batkom nad cerkvoyu koli v 1351 roci bulo zakladeno narizhnij kamin horu Jmovirno same tut bulo zakincheno jogo uchnivstvo Podil horu bezperervnoyu balyustradoyu demonstruye te sho stane jogo firmovim stilem Arochnij pereriz na pivdennomu portali cerkvi takozh mozhna vidnesti do Petra Proekti rozrobleni komandoyu batka ta sina u Svyatomu Hresti buli unikalnimi ta znamenuvali vazhlivu vihu v arhitekturi ta skulpturi piznoyi gotiki Potim Piter za serednovichnoyu nimeckoyu tradiciyeyu pochav pracyuvati mandrivnim majstrom Pid chas cih mandriv vin diznavsya pro najvazhlivishi koncepciyi gotichnih budivelnih tehnik u Centralnij Yevropi Vin vidvidav Keln Parizh i zvichajno proviv chas u Strasburzi tochni znannya pro Strasburzkij sobor mozhna pobachiti v jogo nastupnih budivlyah Pracyuyuchi v Kelni vin poznajomivsya z Drudoyu Gertrudoyu dochkoyu arhitektora rezidenta Varfolomausa fon Hamma Voni odruzhilis i narodili chotiroh ditej troh siniv dvoye z yakih stali vidomimi budivelnikami ta dochku Parlerzh ne podorozhuvav do Angliyi u cej period V jogo piznishih robotah z yavlyayutsya detalni ta prihovani tehnichni momenti yaki mogli buti otrimani lishe na osnovi vlasnogo dosvidu a ne z bud yakih arhitekturnih kreslen Skazhimo v Strasburzi mulyari zastosovuvali konkretni metodi remesel iz Zahidnoyi Angliyi naprikinci 1200 h rokiv sho vkazuye na znannya anglijskih gotichnih arhitekturnih metodiv u Rejnskij oblasti Oskilki Piter Parler provodiv chas pracyuyuchi v Strasburzi nabagato bilsh imovirno sho jogo znannya cih metodiv vidbulosya zvidti Zokrema sklepinnya yaki vin zgodom sproektuvav u sobori Svyatogo Vita skorish za vse buli zrazkom kaplici Svyatoyi Katerini Strasburzkogo soboru NyurnbergFrauenkirhe Nyurnberg Nimechchina de mozhna bezposeredno identifikuvati pershu skulpturu Pitera Parlerzha 1352 1356 Des pislya 1352 roku Petro priyednavsya do budivelnih robit u Frauenkirhe v Nyurnberzi yak golovnij pomichnik poryad iz batkom Osnovi cerkvi vzhe buli zakladeni v 1351 roci za iniciativoyu Karla IV imperatora Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi yakij peredbachav yiyi yak centr provedennya imperatorskih ceremonij Ce vidobrazhayetsya na rizblenih gerbah imperatora semi knyaziv kurfyurstiv ta misti Rimi de koronuvali imperatoriv Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi Tut pershi skulpturi mozhna vidnesti bezposeredno do Petra Karl takozh zamoviv budivnictvo zamku Vencelsburg u Lauf na Pegnici poblizu Nyurnberga Do 1355 roku yihnij vishukanij stil potrapiv u pole zoru Karla IV i Petro buv poklikanij pracyuvati v Pragu stolicyu novogo Korolivstva Bogemiya ta rezidenciyu imperatora Rik cogo priznachennya ne zovsim zrozumilij oskilki dokumentalnij napis u Prazi buv chastkovo zafarbovanij u 15 stolitti Sogodni doslidniki zazvichaj vstanovlyuyut datu 1356 r sho peredbachaye pauzu v budivnictvi yak u Nyurnberzi tak i v Prazi a takozh informaciyu pro te sho na moment priznachennya jomu bulo shonajmenshe 23 roki PragaInter yer soboru Svyatogo Vita chitko demonstruye balyustradu v stili Parlerzha Pislya shodzhennya na prestol korolem Bogemiyi v 1347 roci Karl IV zasnuvav svoyu stolicyu v Prazi Na toj chas vin skladavsya z dvoh avtonomnih serednovichnih mist z kozhnogo boku richki Vltavi nim Moldau Stare misto pravoruch i Male misto z Prazkim Gradom nad nim livoruch U 1348 roci vin nakazav pobuduvati Nove misto sho prilyagaye do isnuyuchogo Starogo mista zasnuvav Karliv universitet rozpochav rekonstrukciyu zamku ta vidnoviv roboti nad soborom Dlya vikonannya ciyeyi ambicijnoyi programi budivnictva vin najnyav najkrashih arhitektoriv yakih mig znajti Spochatku buv Matias z Arrasa yakij pomer u 1352 roci Koli v 1355 roci Karl buv obranij imperatorom Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi Karl virishiv zrobiti Pragu vitrinoyu stolici Centralnoyi Yevropi i zaverbuvav Pitera Parlera dlya zdijsnennya cogo grandioznogo bachennya Period zapochatkuvav tak zvanu zolotu eru Pragi i nezabarom ce bulo najbilshe yevropejske misto pislya Konstantinopolya Parizha ta Granadi Sobor Svyatogo Vita Koli Petro pribuv do Pragi u 1356 r u vici 23 rokiv jogo bezposerednim zavdannyam bulo zahopiti budivelnij majdanchik u sobori Svyatogo Vita yakij znevirivsya pislya smerti Matiasa z Arrasa v 1352 r Pokazovo dlya talantiv Petra sho todi najvazhlivisha budivlya v Imperiyi bula doruchena takomu molodomu arhitektoru Petro prodovzhiv roboti u Svyatomu Viti z kaplic yaki buli chastkovo zaversheni i postupovo zminiv plan Matiasa zberigayuchi postijni posilannya na originalne bachennya Karliv mist Karliv mist ta vezha Starogo mista U 1357 roci Karl doruchiv Petru pobuduvati novu sporudu dlya vidnovlennya zrostayuchogo mista yake teper skladayetsya z 4 rajoniv Pershij kamin fundament bulo urochisto zakladeno v prisutnosti imperatora 9 lipnya 1357 roku o 5 31 ranku Tochnij chas vidomij tomu sho arhitektorom bulo visicheno u vezhi mostu palindromnij nomer 135797531 yakij buv obranij korolivskimi astrologami najbilsh spriyatlivim dlya pochatku budivnictva Cherez skladnist inzhenernogo proektu ta veliku kilkist inshih realizovanih proektiv budivnictvo trivalo do 1402 r Shidnu vezhu mostu Staromisku mostovu vezhu takozh pobuduvav Piter Parlerzh Jogo arka mistit sitchaste sklepinnya yake bulo pershim u svoyemu rodi v Bogemiyi Inshi roboti Okrim soboru ta mostu Petro takozh buv golovnim dizajnerom Novogo mista Pragi Vin takozh pobuduvav kaplicyu Vsih Svyatih u Korolivskomu palaci Prazkogo Gradu Pislya pozhezhi v 1541 roci vin buv rekonstrujovanij u stili baroko Mizh 1360 78 rr Parlerzh pobuduvav kostel cerkvi Svyatogo Varfolomiya v Kolini Petro takozh vidpovidaye za rizni grobnici svyatini ta skulpturi na riznih miscyah u Prazi ta okolicyah zokrema v Kutnij Gori Osobiste zhittyaMogila Petra Parlerzha v sobori Svyatogo Vita Sim ya Parlerzha zrosla i bagato yiyi chleniv pracyuvali na gotichnih budivelnih majdanchikah po vsij Centralnij Yevropi ta Pivnichnij Italiyi Gilka sim yi Petra pochalasya z jogo odruzhennya z pershoyu druzhinoyu Gertrudoyu Hocha data yihnogo vesillya tochno ne vidoma do 1360 roku voni vihovuvali troh siniv i dochku Jogann Parler Molodshij narodivsya blizko 1359 roku zdobuv osvitu v Prazi pracyuvav razom zi svoyim batkom Jogann vzyav na sebe rol golovnogo budivelnika soboru v 1398 roci a takozh stav majstrom cerkvi Svyatoyi Varvari Kutna Gora yaka zaraz ye ob yektom vsesvitnoyi spadshini YuNESKO Nikolaus Parlerzh stav svyashennosluzhitelem i sluzhiv kanonikom u Prazi z 1380 1398 Pro nogo malo sho vidomo Vencel Parlerzh narodivsya blizko 1360 roku zdobuv osvitu v Prazi pracyuvav razom iz batkom ta bratom Joganom u Sent Viti do 1390 h rokiv Stav majstrom kamenyarem u sobori Svyatogo Stefana Viden Yihnya dochka z yavlyayetsya blizko 1383 roku yak druzhina Mihajla z Kelna mozhlivo sina inshogo arhitektora soboru na im ya Mihajlo 1364 1387 Pislya 1360 roku Petro volodiv budinkom na ploshi Prazkogo Gradu i buv obranij miskim oldermenom Jogo persha druzhina Gertruda pomerla v kinci 1360 h rokiv i vin povernuvsya v Keln shob rozporyaditisya yiyi spadshinoyu v 1370 roci Potim vin odruzhivsya z Elizabet Agnes fon Bur u 1380 roci i togo zh roku pridbav drugij budinok na Zamkovij ploshi Vid cogo shlyubu narodilosya she dvoye ditej Jogann yakij mozhlivo stav kamenotesom u Zagrebi ta Pavla pro yakogo ne zbereglosya zhodnoyi informaciyi Kupivlya budinkiv shlyub jogo dochki ta kilkist jogo ditej prizveli do deyakih yuridichnih superechok Vidomo sho Piter Parlerzh viddav obidva budinki drugij druzhini ta yihnim dityam Petro otrimav gromadyanstvo v Prazi v 1379 r Do starosti vin stav zamozhnoyu lyudinoyu i buv aktivnim arhitektorom Vin pomer u Prazi v 1399 roci i buv pohovanij u sobori Svyatogo Vita razom iz sinami Petrom ta Vencelem SpadshinaPiter Parlerzh buv odnim iz najvidomishih i najvplivovishih majstriv Serednovichchya Proekti yak jogo tak i jogo batka stali vidomimi yak stil Parlerzha i poshirilisya po vsij Centralnij Yevropi Vazhlivimi prikladami ye Cerkva Sv Martina Landshut pochatok 1389 r Sankt Lorenc Nyurnberg nef pochavsya 1400 Sobor Svyatogo Georgiya Dinkelsbyul pochatok 1448 Sobor sv Stefana Viden pivdenna vezha rozpochata v 1368 r ta chislenni inshi Prikladi takozh mozhna znajti v Skandinaviyi napriklad v Sent Meri Gelsinger Daniya Demonstraciyu togo naskilki daleko zajshli jogo ideyi mozhna znajti v Sevilskomu sobori rozpochatomu v 1402 r yakij i sogodni ye najbilshim gotichnim soborom u sviti Standartna gotichna vertikalnist centralnogo prostoru porushena balyustradoyu na mezhi z viknami kliristoriyi Sho she vazhlivishe shiroko rozstavleni vertikalni brusi balyustradi ta yiyi polozhennya sho vihodit za mezhi krajnih reber tochno vidpovidayut originalnomu dizajnu Pitera Parlerzha Pid chas gusitskih voyen 1419 1434 zemli Bogemskoyi koroni buli povnistyu spustosheni Hocha jogo budivli vse she stoyat znachna chastina skulpturnih robit Pitera Parlerzha bula znishena Jogo portret virizanij z ruki zalishayetsya v Domgalerie u sobori Svyatogo Vita Asteroyid Asteroyid nazvanij na chest Pitera Parlerzha 6550 Parlerzh buv viyavlenij Antoninom Mrkosom v observatoriyi Klesh 4 listopada 1988 r Premiya Parlerzha Premiya Pitera Parlerzha bula zasnovana v 1994 roci Nimeckim fondom ohoroni pam yatok nim Deutsche Stiftung Denkmalschutz ta Federalnoyi asociaciyi nimeckih kamenyariv nim Bundesverband Deutscher Steinmetze Jogo vruchayut raz na dva roki na Mizhnarodnij vistavci prirodnogo kamenyu ta obrobki kamenyu v Nyurnberzi za vidatni zaslugi u zberezhenni kulturnoyi spadshini Priz suprovodzhuyetsya pam yatnim byustom Pitera Parlera ta 15 000 yevro Vostannye vin buv vruchenij u 2015 roci Avgustu Veberu ta Gelmutu Shnajderu za restavracijni roboti v cerkvi Svyatogo Georgiya v Ulmi Spisok osnovnih robitBudinki Hajlig Krojc Myunster Shvabish Gmyund 1351 osvyachenij 1410 r Frauenkirhe Nyurnberg 1352 1356 Vencelshloss Lauf an der Pegnic 1355 1356 Sobor Svyatogo Vita Praga 1356 1396 Kancler riznicya ta vezha Kaplicya Svyatogo Vaclava zoloti vorota Karliv mist Praga 1357 1402 Zamok Karlshtejn 1357 1365 Cerkva Svyatogo Varfolomiya Kolin 1360 1378 Stara ratusha Praga 1360 1381 kaplicya buhta kam yana obrobka Vezha Starogo mista Praga 1370 1380 Cerkva Uspinnya Divi Mariyi ta Karla Velikogo Praga osvyachena 1377 Cerkva Vsih Svyatih Praga 1372 1386 Cerkva Bogomateri pered Tinom Praga hor 1380 Karolin Praga 1383 1386 gotichna zatoka Cerkva sv Varvari Kutna Gora pochatok 1388 Arhitekturni kreslennya Piter Parlerzh Kreslennya horu ta zahidnogo fasadu soboru Svyatogo Vita chorna farba na pergamenti 132 h 52 5 sm Viden Piter Parler Kreslennya pivdennoyi vezhi soboru Svyatogo Vita chorna farba na pergamenti 106 h 93 sm VidenGalereyaZovnishnij viglyad Pivdennij portal Vidkritij parlerskij malyunok u sobori Svyatogo Vita Stara ratusha Praga Madonna z ditinoyu skulptura blizko 1375 1380 Nacionalnij muzej Varshava PrimitkiRKDartists d Track Q17299517 Benezit Dictionary of Artists OUP 2006 ISBN 978 0 19 977378 7 d Track Q217595d Track Q24255573d Track Q1547776 Encyclopaedia Britannica d Track Q5375741 Czech National Authority Database d Track Q13550863 The Fine Art Archive 2003 d Track Q10855166 The Fine Art Archive 2003 d Track Q10855166 Zvedenij spisok imen diyachiv mistectva 2021 d Track Q110250907d Track Q2494649 Klemm p 177 Leiprecht Helga 1993 Schwabisch Gmund The Oldest Staufer Town 3 grudnya 2019 u Wayback Machine in English Translated by Craig Sanders Schwabisch Gmund Clemens Weller Retrieved 23 Jan 2017 Pinkus p 122 Baragli p 363 Grueber p 275 Wilson 1992 Schock Werner p 72 Pekol 2011 Schmidt 1970 Blau p 47 Bork p 201 Blau p 46 Gajdosova Jana 2015 The Charles Bridge Peter Parler and the First Bohemian Net Vault 25 kvitnya 2021 u Wayback Machine Video Lecture at the British Archaeological Association 4 Nov 2015 University of Cambridge Retrieved 24 Jan 2017 Curl Wilson p 551 Kutna Hora Historical Town Centre with the Church of St Barbara and the Cathedral of Our Lady at Sedlec 17 zhovtnya 2011 u Wayback Machine UNESCO World Heritage Centre Retrieved 22 Jan 2017 Schock Werner p 69 Schock Werner p 70 Neuwirth p 7 Curl Wilson p 551 Yarwood p 92 Quintero Josephine Andalucia com Arhiv originalu za 12 sichnya 2011 Procitovano 23 sichnya 2017 06550 2 lyutogo 2017 u Wayback Machine in Klet Minor Planets 2 lyutogo 2017 u Wayback Machine in English Klet Observatory Klet Czech Republic 23 Nov 1999 Retrieved 23 Jan 2017 Peter Parler Pries 2 lyutogo 2017 u Wayback Machine in German The Federal Foundation of Baukultur Potsdam Germany Retrieved 23 Jan 2017 Peter Parler Pries 2015 25 kvitnya 2021 u Wayback Machine in German Press Release 8 May 2015 The German Foundation for Monument Protection Retrieved 23 Jan 2017 Fajt p 56LiteraturaSandra Baragli 2007 Los Angeles J Paul Getty Museum ISBN 978 0892368594 LCCN 2006024548 Arhiv originalu za 10 kvitnya 2021 Procitovano 2 kvitnya 2021 Blau Daniel 2015 Plantation FL Llumina Press ISBN 9781625501486 Arhiv originalu za 10 kvitnya 2021 Procitovano 2 kvitnya 2021 Bork Robert 2011 Farnham Ashgate ISBN 9780754660620 Arhiv originalu za 10 kvitnya 2021 Procitovano 2 kvitnya 2021 Curl James Wilson Susan 2015 vid 3 New York Oxford University Press ISBN 9780199674985 Arhiv originalu za 10 kvitnya 2021 Procitovano 2 kvitnya 2021 Fajt Irzhi 2006 Karel IV Cisar z Bozi milosti Kultura a umeni za vlady poslednich Lucemburku 1347 1437 Katalog vystavy cheskoyu movoyu Prazkij zamok ISBN 80 86161 98 6 Klemm Alfred Parler Allgemeine Deutsche Biographie Leipzig 1887 Band 25 S 177 182 Neuwirth Josef nim Prague Clave Arhiv originalu za 24 kvitnya 2021 Procitovano 2 kvitnya 2021 Nussbaum Norbert 2000 German Gothic Church Architecture New Haven and London Yale University Press ISBN 9780300083217 Pinkus Assaf 2014 Sculpting simulacra in medieval Germany 1250 1380 Burlington VT Ashgate Publishing Company ISBN 9781472422651 Shmidt Gerhard 1970 Piter Parler i Genrih IV Parler als Bildhauer Wiener Jahrbuch fur Kunstgeschichte nimeckoyu movoyu 23 1 stor 108 153 ISSN Internet 2307 2962 ISSN Druk 0083 9981 doi 10 7767 wjk 1970 23 1 108 Schock Werner Barbara The Parler Family Neue Deutsche Biographie Berlin 2001 Band 20 S 69 f Digitalisat Schock Werner Barbara Parler Peter Neue Deutsche Biographie Berlin 2001 Band 20 S 72 f Digitalisat Schurr Marc Carel 2001 Die Baukunst Peter Parlers Der Prager Veitsdom das Heiligkreuzmunster in Schwabisch Gmund und die Bartholomauskirche zu Kolin im Spannungsfeld von Kunst und Geschichte Disertaciya Universitet Frajburga im Uechtland Torbeke Ostfildern 2003 ISBN 3 7995 0127 4 Wilson Christopher 1992 The Gothic Cathedral The Architecture of the Great Church 1130 1530 New York Thames and Hudson ISBN 978 0500276815 2010 A chronology of Western Architecture Mineola N Y Dover Publications ISBN 9780486476483 Dodatkova literaturaBoehm Barbara Drake 2005 New York The Metropolitan Museum of Art ISBN 1588391612 Arhiv originalu za 13 lipnya 2018 Procitovano 2 kvitnya 2021 PosilannyaBibliografiya Peter Parlerzh Nimecka nacionalna biblioteka in German Federalna asociaciya nimeckih kamenyariv 10 travnya 2020 u Wayback Machine in German