Ця стаття містить , але походження окремих тверджень через брак . (серпень 2022) |
Ми́ло Джука́нович (чорн. Milo Đukanović, Мило Ђукановић [ˈmilɔ ˈdʑukanɔʋitɕ] ; нар. 15 лютого 1962, Никшич) — чорногорський політик, президент Чорногорії з 20 травня 2018 до 20 травня 2023 рік.
Мило Джуканович | |
---|---|
серб. Мило Ђукановић | |
![]() | |
Президент Чорногорії | |
20 травня 2018 — 20 травня 2023 | |
Прем'єр-міністр | Душко Маркович Здравко Кривокапич Дрітан Абазович |
Попередник | Филип Вуянович |
Наступник | Яков Мілатович |
15 січня 1998 — 25 листопада 2002 | |
Прем'єр-міністр | Филип Вуянович |
Попередник | Момир Булатович |
Наступник | Филип Вуянович |
Прем'єр-міністр Чорногорії | |
4 грудня 2012 — 28 листопада 2016 | |
Президент | Филип Вуянович |
Попередник | Ігор Лукшич |
Наступник | Душко Маркович |
29 лютого 2008 — 21 грудня 2010 | |
Президент | Филип Вуянович |
Попередник | Желько Штуранович |
Наступник | в.о. Ігор Лукшич |
8 січня 2003 — 10 листопада 2006 | |
Президент | Филип Вуянович Ріфат Растодер Драган Куйович Филип Вуянович |
Попередник | Драган Куйович |
Наступник | Желько Штуранович |
15 лютого 1991 — 5 лютого 1998 | |
Президент | Момир Булатович |
Попередник | Радоє Контич |
Наступник | Филип Вуянович |
5 червня 2006 — 10 листопада 2006 | |
Попередник | посаду введено |
Наступник | |
| |
Народився | 15 лютого 1962 (62 роки) Никшич, СР Чорногорія (СФРЮ) |
Відомий як | політик |
Громадянство | |
Alma mater | d (1986) |
Політична партія | Демократична партія соціалістів |
У шлюбі з | Лидія Куч |
Діти | Блажо Джуканович |
Релігія | атеїзм |
Нагороди | |
![]() | |
![]() | |
Обіймав посаду прем'єра впродовж трьох термінів поспіль з 1991 по 1998 (1991—1993, 1993—1996, 1996—1998), після чого був президентом Чорногорії (1998—2002) та знову прем'єр-міністром (2003—2006). Покинувши посаду наприкінці 2006 року, повернувся в лютому 2008. Його блок переміг на , набравши 51,94 % голосів, що забезпечило Джукановичу шостий термін. Пішов у відставку в грудні 2010 за чотири дні після того, як ЄС надав Чорногорії офіційний статус кандидата на вступ до спільноти.
Також Джуканович є багаторічним президентом Демократичної партії соціалістів Чорногорії (раніше Чорногорського крила Комуністичної партії Югославії), що має більшість в парламенті країни з часу введення багатопартійної системи.
На початку своєї політичної кар'єри Джуканович був близьким соратником Слободана Милошевича. Утім 1996 року став його супротивником, відмовившись від традиційної союзницької ідеології Сербії та Чорногорії, на користь ідеї самостійності. За час його президентства 2003 року Союзна Республіка Югославія перетворилася на Державний Союз Сербії та Чорногорії, а під час його четвертого прем'єрського терміну Чорногорія проголосила незалежність (2006 року), підтверджену згодом на референдумі.
Після постійного перебування на посаді з 1991 по 2006 рік Джуканович спочатку пішов з політики в кінці 2006 року, але повернувся в офіс прем'єр-міністра в лютому 2008 року. Він знову пішов у відставку в грудні 2010 року, перш ніж повернутися в грудні 2012 року. Це його сьомий термін. Після перемоги на парламентських виборах в 2016 році Джуканович оголосив, що він знову піде у відставку як прем'єр-міністр.
Його статки становлять близько 10 мільйонів фунтів стерлінгів, і він вважається серед двадцяти найбагатших світових лідерів, а джерело його багатства вважається «таємним», згідно з британською газетою The Independent.
Раннє життя
Мило Джуканович народився в Никшичі в сім'ї середнього класу. Його батько, Радован, був суддею, а його мати, Стана (уроджена Максимович), була медсестрою. Його було названо його бабусею по батьківській лінії на честь родича, Мило, який воював у Першій світовій війні разом із дідом Майло Блажо (1941). Його предки оселилися в районі Никшича після битви при Вучег До (1876) з племені Чево, Озриничі. Джуканович виріс у Растоваце, з молодшим братом Ако (1965 року народження) і старшою сестрою Анною (1960 року народження). Закінчив початкову і середню школу в своєму рідному місті Нікшич. Закінчив факультет економіки Університету Чорногорії у 1986 році з дипломом у галузі досліджень та галузі туризму. У ранньому віці Джуканович був завзятим баскетболістом.
Політична кар'єра
1979—1989: рання політична кар'єра
У 1979 році, ще будучи в середній школі, Джуканович приєднався до Югославської комуністичної ліги, єдиної політичної партії, дозволеної законом в однопартійній політичній системі Югославії. Його батько Радован уже був впливовим членом чорногорського філії партії, який спочатку відкрив для нього багато дверей. До 1986 року він був членом-головою чорногорського філії Соціалістичного молодіжного альянсу, а також членом-головою його материнської організації на федеральному рівні.
Будучи членом різних молодіжних організацій партії, він швидко виділявся і отримав прізвисько Бритва («Пряма бритва») за свою пряму, полум'яну і сильну риторику. Постійно просуваючись партійною драбиною, до 1988 року Джуканович став членом вищого керівного органу Ліги, Центрального комітету. Це останнє засідання комітету, і він став його наймолодшим членом.
До середини 1989 року після так званої антибюрократичної революції Джуканович став секретарем на президентство чорногорського відділення Югославської комуністичної ліги, посаду, яку він обіймав до остаточної трансформації в Демократичну партію соціалістів.
1989—1991: прихід до влади в Чорногорії
Фактично в 26 років Мило Джуканович став одним з керівників Чорногорії, хоча формально ніяких важливих постів і не займав. У 1990 році, після скасування однопартійної системи в Чорногорії, «Ліга комуністів Чорногорії» здобула переконливу перемогу на парламентських виборах. У 1991 році для багатьох стало сюрпризом призначення Мила Джукановича на пост прем'єр-міністра, оскільки більшу частину часу він перебував у тіні. У 29 років Мило став наймолодшим прем'єр-міністром у Європі на той час.
1991—1998 роки: перший термін повноважень прем'єр-міністра
У 1992 році партію «Ліга комуністів Чорногорії» було перейменовано на «Демократичну партію соціалістів Чорногорії» і на чергових виборах вона здобула переконливу перемогу. Завдяки близькості до тодішнього президента Югославії Милошевича і президенту Чорногорії Момира Булатовича, Джуканович обіймав пост прем'єр-міністра до 1998 року.
Навесні 1992 року розпочалася боснійська війна, і тоді як Чорногорія не брала безпосередньої участі, вона все ще відігравала певну роль. Широкомасштабне обстеження боснійських мусульманських біженців в Чорногорії і їх подальша передача в армію Республіки Сербської (ВРС) відбулися, а Джуканович був прем'єр-міністром; протягом 23 днів чорногорська поліція і югославські спецслужби вистежили боснійських мусульманських біженців, а 200 біженців були передані. У 1991—1997 роках він вибудовувався в політику Милошевича. На внутрішньому політичному фронті в 1992 році Джуканович став брати участь у запеклому політичному зіткненні з хорватським чорногорським художником і активістом Корпусу Требінье в сусідній Герцеговині.
Обіймаючи посаду прем'єр-міністра, він всіляко виступав проти розвалу Югославії, і навіть спрямовував війська в Хорватію, коли вона спробувала вийти зі складу Югославії. У 1997 році Мило Джуканович вирішив висунути свою кандидатуру на пост президента Чорногорії. У першому турі виборів він поступився Булатовичу всього близько 2000 голосами, а в другому турі і зовсім зміг випередити суперника. Багато в чому перемогу визначило те, що Булатович залишався вірним союзником Милошевича, який відразу перетворився на злочинця в очах світової спільноти. Незважаючи на протести соратників Булатовича і розігрування ними сцен насильства, Мило Джуканович був приведений до присяги як президент Чорногорії в січні 1998 року.
1998—2002 роки: президент Чорногорії
У 1998 році Захід почав відмовлятися від Милошевича. Джуканович став автоматичним місцевим союзником у цьому політичному зсуві. Це було особливо очевидно після закінчення бомбардування НАТО в Югославії, коли країна занурилася в глибоку міжнародну ізоляцію. Милошевич та інші члени вважалися представниками західного уряду, тому Джуканович став одним із небагатьох обраних політиків в Югославії, з якими вони відкрито спілкувалися. Вони були готові ігнорувати комуністичне минуле Джукановича, початкову позицію в період до війни і зростаючі докази злочинної участі, дозволяючи йому регулярно зустрічатися з посадовими особами адміністрації Клінтона, такими як державний секретар Мадлен Олбрайт, міністр оборони Вільям Коен, радник з національної безпеки Сенді Бергер, а також прем'єр-міністр Великої Британії Тоні Блер, міністром закордонних справ Великої Британії Робіном Куком і генеральним секретарем НАТО Хав'єром Соланою протягом всього цього періоду.
Після війни в Югославії Джуканович усіляко намагався зберегти Чорногорію в складі Союзної Республіки Югославії. У 1999 році він заявив: «Чорногорія — не Словенія, вона є складовою частиною Югославії, і ми хочемо їй залишатися і далі». З 2000 року, коли до влади в Белграді прийшли Зорана Джинджича і Воїслав Коштуніца, відносини Джукановича з Югославією були сильно зіпсовані. Після цього він уже став активно виступати за незалежність Чорногорії.
2002—2006: Другий термін як прем'єр-міністр
У 2002 році Джуканович і прем'єр-міністр Вуянович домовилися про обмін посадами. Джуканович не балотувався на пост президента на виборах 2002 року, а Вуянович замінив його кандидатом у ДПС. 25 листопада 2002 року Джуканович подав у відставку як президент за кілька місяців до закінчення терміну повноважень, щоб знову стати прем'єр-міністром. Вуянович, який пішов у відставку як прем'єр-міністр на початку місяця, щоб стати спікером чорногорського парламенту, був приведений до присяги як виконувач обов'язків президента. Джуканович зайняв пост прем'єр-міністра 8 січня 2003 року. Вуянович змінив його на посту президента 22 травня 2003 року.
Від повалення Милошевича до визнання незалежності Чорногорії в червні 2006 року Джуканович сперечався зі Сербією з питання про незалежність Чорногорії. Його політика про-незалежності призвела до компромісу, який дехто[] вважає нав'язаним Європейським Союзом і його новим керівником зовнішньої політики Хав'єром Соланою, із заміною Союзної Республіки Югославії Сербією і Чорногорією, але це також викликало критику деяких його прихильників, які хотіли, щоб він домагався повної незалежності[]. Зрештою він став найгучнішим прихильником чорногорського референдуму про незалежність у травні 2006 року. При явці 86,5 % 55,5 % проголосували за незалежність.
У червні 2006 року парламент призначив Джукановича першим міністром оборони. Джуканович також був президентом Національної ради зі сталого розвитку, членом Ради з європейської інтеграції та президент правління Агентства зі сприяння іноземним інвестиціям.
2008—2010: Третій термін як прем'єр-міністр
20 лютого 2008 року президент Вуянович висунув Джукановича на пост прем'єр-міністра після відходу Штурановича через хворобу. [21] 29 лютого 2008 він був обраний прем'єр-міністром. Його партія виграла парламентські вибори 2009 року.
З 2008 року час Джукановича в офісі було відзначено просуванням процесів інтеграції ЄС і НАТО, у яких Чорногорія в основному випереджала своїх сусідів. [22] Тим часом, 9 жовтня 2008 року, Чорногорія визнала незалежність Косово, ставши четвертою колишньою югославською республікою, яка визнала Косово. На парламентських виборах 2009 року коаліція Джукановича знову отримала більшість місць.
Чорногорія подала заявку на членство в ЄС у грудні 2008 року. 22 липня 2009 року комісар ЄС з розширення Оллі Рен передав опитувальник Комісії Джуканович в Подгориці і 9 грудня 2009 року, Джуканович передав відповіді Чорногорії на опитувальник Комісії в Брюсселі. Того ж року Чорногорія домоглася лібералізації візового режиму з ЄС. 1 травня 2010 набрала чинності Угода про стабілізацію та асоціацію (SAA). [23] 17 грудня 2010 року Чорногорія стала офіційним кандидатом у ЄС. Щодо заявки Чорногорії на вступ в НАТО, то союзники вирішили надати План дій щодо членства (MAP) у грудні 2009 року.
2010—2012: відставка і другий вихід на пенсію
Після подачі вказівок він пішов у відставку після того, як Європейський Союз надав офіційний статус кандидата на членство в Чорногорії, яке він зробив 17 грудня 2010 року. Джуканович пішов з поста прем'єр-міністра 21 грудня 2010 року. Керівництво його партії запропонувало заступникові прем'єр-міністра і міністра фінансів Ігорю Лукшичу очолити новий уряд. [25] Лукшич був затверджений як новий прем'єр-міністр парламентом Чорногорії 29 грудня 2010 року. [26]
Точно так же, як востаннє, коли він пішов у відставку, Джуканович знову зберіг головування в партії ДПС. Крім того, він не виключив можливих майбутніх кампаній для державної посади, в тому числі 2013 роки для президента Чорногорії або балотуватися на новий термін перебування на посаді прем'єр-міністра.
2012—2016: Четвертий термін як прем'єр-міністр
Після парламентських виборів 14 жовтня 2012 року Джуканович повідомив президенту Вуяновичу, що він здатний сформувати уряд. Його кабінет було затверджено парламентом 4 грудня 2012 року, Джуканович повернувся в офіс прем'єр-міністра того ж дня. Разом з Віктором Орбаном з Угорщини Джуканович посів друге місце після Володимира Путіна у премії «Людина року в організованій злочинності» за організовану злочинність і корупцію в 2014 році, визнаний «людиною, яка максимально використовує і сприяє організованій злочинній діяльності».
2018—2020: президент Чорногорії
У березні 2020 року заявив, що за допомогою «церковних протестів» Сербія і Росія намагаються знищити Чорногорію. Також звинуватив Сербську православну церкву у підтримці ідеї Великої Сербії, тобто сепаратизмі. Неодноразово підтримував надання автокефалії Чорногорській православній церкві та виступав за її відновлення.
Примітки
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Мило Джуканович |
- . Архів оригіналу за 26 грудня 2010. Процитовано 29 грудня 2010.
- . Архів оригіналу за 20 січня 2011. Процитовано 29 грудня 2010.
- Чорногорія стане кандидатом на вступ до Євросоюзу[недоступне посилання]
- The Smartest Man In The Balkans [ 6 лютого 2017 у Wayback Machine.], Radio Free Europe, October 17, 2008
- . Духовний фронт (укр.). 5 березня 2020. Архів оригіналу за 2 червня 2020. Процитовано 12 серпня 2020.
- . Духовний фронт (укр.). 13 січня 2020. Архів оригіналу за 3 червня 2020. Процитовано 12 серпня 2020.
- . Духовний фронт (укр.). 19 травня 2020. Архів оригіналу за 28 жовтня 2020. Процитовано 12 серпня 2020.
Література
- П. М. Рудяков. Джуканович // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т. /Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К: Знання України, 2004 — Т.1 — 760с.
Посилання
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mistit perelik posilan ale pohodzhennya okremih tverdzhen zalishayetsya nezrozumilim cherez brak vnutrishnotekstovih dzherel vinosok Bud laska dopomozhit polipshiti cyu stattyu peretvorivshi dzherela z pereliku posilan na dzherela vinoski u samomu teksti statti Zvernitsya na storinku obgovorennya za poyasnennyami ta dopomozhit vipraviti nedoliki serpen 2022 Mi lo Dzhuka novich chorn Milo Đukanovic Milo Ђukanoviћ ˈmilɔ ˈdʑukanɔʋitɕ nar 15 lyutogo 1962 Nikshich chornogorskij politik prezident Chornogoriyi z 20 travnya 2018 do 20 travnya 2023 rik Milo Dzhukanovichserb Milo ЂukanoviћMilo DzhukanovichPrezident Chornogoriyi20 travnya 2018 20 travnya 2023Prem yer ministr Dushko Markovich Zdravko Krivokapich Dritan AbazovichPoperednik Filip VuyanovichNastupnik Yakov Milatovich15 sichnya 1998 25 listopada 2002Prem yer ministr Filip VuyanovichPoperednik Momir BulatovichNastupnik Filip VuyanovichPrem yer ministr Chornogoriyi4 grudnya 2012 28 listopada 2016Prezident Filip VuyanovichPoperednik Igor LukshichNastupnik Dushko Markovich29 lyutogo 2008 21 grudnya 2010Prezident Filip VuyanovichPoperednik Zhelko ShturanovichNastupnik v o Igor Lukshich8 sichnya 2003 10 listopada 2006Prezident Filip Vuyanovich Rifat Rastoder Dragan Kujovich Filip VuyanovichPoperednik Dragan KujovichNastupnik Zhelko Shturanovich15 lyutogo 1991 5 lyutogo 1998Prezident Momir BulatovichPoperednik Radoye KontichNastupnik Filip Vuyanovich5 chervnya 2006 10 listopada 2006Poperednik posadu vvedenoNastupnikNarodivsya 15 lyutogo 1962 1962 02 15 62 roki Nikshich SR Chornogoriya SFRYu Vidomij yak politikGromadyanstvo ChornogoriyaAlma mater d 1986 Politichna partiya Demokratichna partiya socialistivU shlyubi z Lidiya KuchDiti Blazho DzhukanovichReligiya ateyizmNagorodi d 2015 Vislovlyuvannya u Vikicitatah Mediafajli u Vikishovishi Obijmav posadu prem yera vprodovzh troh terminiv pospil z 1991 po 1998 1991 1993 1993 1996 1996 1998 pislya chogo buv prezidentom Chornogoriyi 1998 2002 ta znovu prem yer ministrom 2003 2006 Pokinuvshi posadu naprikinci 2006 roku povernuvsya v lyutomu 2008 Jogo blok peremig na nabravshi 51 94 golosiv sho zabezpechilo Dzhukanovichu shostij termin Pishov u vidstavku v grudni 2010 za chotiri dni pislya togo yak YeS nadav Chornogoriyi oficijnij status kandidata na vstup do spilnoti Takozh Dzhukanovich ye bagatorichnim prezidentom Demokratichnoyi partiyi socialistiv Chornogoriyi ranishe Chornogorskogo krila Komunistichnoyi partiyi Yugoslaviyi sho maye bilshist v parlamenti krayini z chasu vvedennya bagatopartijnoyi sistemi Na pochatku svoyeyi politichnoyi kar yeri Dzhukanovich buv blizkim soratnikom Slobodana Miloshevicha Utim 1996 roku stav jogo suprotivnikom vidmovivshis vid tradicijnoyi soyuznickoyi ideologiyi Serbiyi ta Chornogoriyi na korist ideyi samostijnosti Za chas jogo prezidentstva 2003 roku Soyuzna Respublika Yugoslaviya peretvorilasya na Derzhavnij Soyuz Serbiyi ta Chornogoriyi a pid chas jogo chetvertogo prem yerskogo terminu Chornogoriya progolosila nezalezhnist 2006 roku pidtverdzhenu zgodom na referendumi Pislya postijnogo perebuvannya na posadi z 1991 po 2006 rik Dzhukanovich spochatku pishov z politiki v kinci 2006 roku ale povernuvsya v ofis prem yer ministra v lyutomu 2008 roku Vin znovu pishov u vidstavku v grudni 2010 roku persh nizh povernutisya v grudni 2012 roku Ce jogo somij termin Pislya peremogi na parlamentskih viborah v 2016 roci Dzhukanovich ogolosiv sho vin znovu pide u vidstavku yak prem yer ministr Jogo statki stanovlyat blizko 10 miljoniv funtiv sterlingiv i vin vvazhayetsya sered dvadcyati najbagatshih svitovih lideriv a dzherelo jogo bagatstva vvazhayetsya tayemnim zgidno z britanskoyu gazetoyu The Independent Rannye zhittyaMilo Dzhukanovich narodivsya v Nikshichi v sim yi serednogo klasu Jogo batko Radovan buv suddeyu a jogo mati Stana urodzhena Maksimovich bula medsestroyu Jogo bulo nazvano jogo babuseyu po batkivskij liniyi na chest rodicha Milo yakij voyuvav u Pershij svitovij vijni razom iz didom Majlo Blazho 1941 Jogo predki oselilisya v rajoni Nikshicha pislya bitvi pri Vucheg Do 1876 z plemeni Chevo Ozrinichi Dzhukanovich viris u Rastovace z molodshim bratom Ako 1965 roku narodzhennya i starshoyu sestroyu Annoyu 1960 roku narodzhennya Zakinchiv pochatkovu i serednyu shkolu v svoyemu ridnomu misti Nikshich Zakinchiv fakultet ekonomiki Universitetu Chornogoriyi u 1986 roci z diplomom u galuzi doslidzhen ta galuzi turizmu U rannomu vici Dzhukanovich buv zavzyatim basketbolistom Politichna kar yera1979 1989 rannya politichna kar yera U 1979 roci she buduchi v serednij shkoli Dzhukanovich priyednavsya do Yugoslavskoyi komunistichnoyi ligi yedinoyi politichnoyi partiyi dozvolenoyi zakonom v odnopartijnij politichnij sistemi Yugoslaviyi Jogo batko Radovan uzhe buv vplivovim chlenom chornogorskogo filiyi partiyi yakij spochatku vidkriv dlya nogo bagato dverej Do 1986 roku vin buv chlenom golovoyu chornogorskogo filiyi Socialistichnogo molodizhnogo alyansu a takozh chlenom golovoyu jogo materinskoyi organizaciyi na federalnomu rivni Buduchi chlenom riznih molodizhnih organizacij partiyi vin shvidko vidilyavsya i otrimav prizvisko Britva Pryama britva za svoyu pryamu polum yanu i silnu ritoriku Postijno prosuvayuchis partijnoyu drabinoyu do 1988 roku Dzhukanovich stav chlenom vishogo kerivnogo organu Ligi Centralnogo komitetu Ce ostannye zasidannya komitetu i vin stav jogo najmolodshim chlenom Do seredini 1989 roku pislya tak zvanoyi antibyurokratichnoyi revolyuciyi Dzhukanovich stav sekretarem na prezidentstvo chornogorskogo viddilennya Yugoslavskoyi komunistichnoyi ligi posadu yaku vin obijmav do ostatochnoyi transformaciyi v Demokratichnu partiyu socialistiv 1989 1991 prihid do vladi v Chornogoriyi Faktichno v 26 rokiv Milo Dzhukanovich stav odnim z kerivnikiv Chornogoriyi hocha formalno niyakih vazhlivih postiv i ne zajmav U 1990 roci pislya skasuvannya odnopartijnoyi sistemi v Chornogoriyi Liga komunistiv Chornogoriyi zdobula perekonlivu peremogu na parlamentskih viborah U 1991 roci dlya bagatoh stalo syurprizom priznachennya Mila Dzhukanovicha na post prem yer ministra oskilki bilshu chastinu chasu vin perebuvav u tini U 29 rokiv Milo stav najmolodshim prem yer ministrom u Yevropi na toj chas 1991 1998 roki pershij termin povnovazhen prem yer ministra U 1992 roci partiyu Liga komunistiv Chornogoriyi bulo perejmenovano na Demokratichnu partiyu socialistiv Chornogoriyi i na chergovih viborah vona zdobula perekonlivu peremogu Zavdyaki blizkosti do todishnogo prezidenta Yugoslaviyi Miloshevicha i prezidentu Chornogoriyi Momira Bulatovicha Dzhukanovich obijmav post prem yer ministra do 1998 roku Navesni 1992 roku rozpochalasya bosnijska vijna i todi yak Chornogoriya ne brala bezposerednoyi uchasti vona vse she vidigravala pevnu rol Shirokomasshtabne obstezhennya bosnijskih musulmanskih bizhenciv v Chornogoriyi i yih podalsha peredacha v armiyu Respubliki Serbskoyi VRS vidbulisya a Dzhukanovich buv prem yer ministrom protyagom 23 dniv chornogorska policiya i yugoslavski specsluzhbi vistezhili bosnijskih musulmanskih bizhenciv a 200 bizhenciv buli peredani U 1991 1997 rokah vin vibudovuvavsya v politiku Miloshevicha Na vnutrishnomu politichnomu fronti v 1992 roci Dzhukanovich stav brati uchast u zapeklomu politichnomu zitknenni z horvatskim chornogorskim hudozhnikom i aktivistom Korpusu Trebine v susidnij Gercegovini Obijmayuchi posadu prem yer ministra vin vsilyako vistupav proti rozvalu Yugoslaviyi i navit spryamovuvav vijska v Horvatiyu koli vona sprobuvala vijti zi skladu Yugoslaviyi U 1997 roci Milo Dzhukanovich virishiv visunuti svoyu kandidaturu na post prezidenta Chornogoriyi U pershomu turi viboriv vin postupivsya Bulatovichu vsogo blizko 2000 golosami a v drugomu turi i zovsim zmig viperediti supernika Bagato v chomu peremogu viznachilo te sho Bulatovich zalishavsya virnim soyuznikom Miloshevicha yakij vidrazu peretvorivsya na zlochincya v ochah svitovoyi spilnoti Nezvazhayuchi na protesti soratnikiv Bulatovicha i rozigruvannya nimi scen nasilstva Milo Dzhukanovich buv privedenij do prisyagi yak prezident Chornogoriyi v sichni 1998 roku 1998 2002 roki prezident Chornogoriyi U 1998 roci Zahid pochav vidmovlyatisya vid Miloshevicha Dzhukanovich stav avtomatichnim miscevim soyuznikom u comu politichnomu zsuvi Ce bulo osoblivo ochevidno pislya zakinchennya bombarduvannya NATO v Yugoslaviyi koli krayina zanurilasya v gliboku mizhnarodnu izolyaciyu Miloshevich ta inshi chleni vvazhalisya predstavnikami zahidnogo uryadu tomu Dzhukanovich stav odnim iz nebagatoh obranih politikiv v Yugoslaviyi z yakimi voni vidkrito spilkuvalisya Voni buli gotovi ignoruvati komunistichne minule Dzhukanovicha pochatkovu poziciyu v period do vijni i zrostayuchi dokazi zlochinnoyi uchasti dozvolyayuchi jomu regulyarno zustrichatisya z posadovimi osobami administraciyi Klintona takimi yak derzhavnij sekretar Madlen Olbrajt ministr oboroni Vilyam Koen radnik z nacionalnoyi bezpeki Sendi Berger a takozh prem yer ministr Velikoyi Britaniyi Toni Bler ministrom zakordonnih sprav Velikoyi Britaniyi Robinom Kukom i generalnim sekretarem NATO Hav yerom Solanoyu protyagom vsogo cogo periodu Pislya vijni v Yugoslaviyi Dzhukanovich usilyako namagavsya zberegti Chornogoriyu v skladi Soyuznoyi Respubliki Yugoslaviyi U 1999 roci vin zayaviv Chornogoriya ne Sloveniya vona ye skladovoyu chastinoyu Yugoslaviyi i mi hochemo yij zalishatisya i dali Z 2000 roku koli do vladi v Belgradi prijshli Zorana Dzhindzhicha i Voyislav Koshtunica vidnosini Dzhukanovicha z Yugoslaviyeyu buli silno zipsovani Pislya cogo vin uzhe stav aktivno vistupati za nezalezhnist Chornogoriyi 2002 2006 Drugij termin yak prem yer ministr U 2002 roci Dzhukanovich i prem yer ministr Vuyanovich domovilisya pro obmin posadami Dzhukanovich ne balotuvavsya na post prezidenta na viborah 2002 roku a Vuyanovich zaminiv jogo kandidatom u DPS 25 listopada 2002 roku Dzhukanovich podav u vidstavku yak prezident za kilka misyaciv do zakinchennya terminu povnovazhen shob znovu stati prem yer ministrom Vuyanovich yakij pishov u vidstavku yak prem yer ministr na pochatku misyacya shob stati spikerom chornogorskogo parlamentu buv privedenij do prisyagi yak vikonuvach obov yazkiv prezidenta Dzhukanovich zajnyav post prem yer ministra 8 sichnya 2003 roku Vuyanovich zminiv jogo na postu prezidenta 22 travnya 2003 roku Vid povalennya Miloshevicha do viznannya nezalezhnosti Chornogoriyi v chervni 2006 roku Dzhukanovich sperechavsya zi Serbiyeyu z pitannya pro nezalezhnist Chornogoriyi Jogo politika pro nezalezhnosti prizvela do kompromisu yakij dehto hto vvazhaye nav yazanim Yevropejskim Soyuzom i jogo novim kerivnikom zovnishnoyi politiki Hav yerom Solanoyu iz zaminoyu Soyuznoyi Respubliki Yugoslaviyi Serbiyeyu i Chornogoriyeyu ale ce takozh viklikalo kritiku deyakih jogo prihilnikiv yaki hotili shob vin domagavsya povnoyi nezalezhnosti proyasniti Zreshtoyu vin stav najguchnishim prihilnikom chornogorskogo referendumu pro nezalezhnist u travni 2006 roku Pri yavci 86 5 55 5 progolosuvali za nezalezhnist U chervni 2006 roku parlament priznachiv Dzhukanovicha pershim ministrom oboroni Dzhukanovich takozh buv prezidentom Nacionalnoyi radi zi stalogo rozvitku chlenom Radi z yevropejskoyi integraciyi ta prezident pravlinnya Agentstva zi spriyannya inozemnim investiciyam 2008 2010 Tretij termin yak prem yer ministr 20 lyutogo 2008 roku prezident Vuyanovich visunuv Dzhukanovicha na post prem yer ministra pislya vidhodu Shturanovicha cherez hvorobu 21 29 lyutogo 2008 vin buv obranij prem yer ministrom Jogo partiya vigrala parlamentski vibori 2009 roku Z 2008 roku chas Dzhukanovicha v ofisi bulo vidznacheno prosuvannyam procesiv integraciyi YeS i NATO u yakih Chornogoriya v osnovnomu viperedzhala svoyih susidiv 22 Tim chasom 9 zhovtnya 2008 roku Chornogoriya viznala nezalezhnist Kosovo stavshi chetvertoyu kolishnoyu yugoslavskoyu respublikoyu yaka viznala Kosovo Na parlamentskih viborah 2009 roku koaliciya Dzhukanovicha znovu otrimala bilshist misc Chornogoriya podala zayavku na chlenstvo v YeS u grudni 2008 roku 22 lipnya 2009 roku komisar YeS z rozshirennya Olli Ren peredav opituvalnik Komisiyi Dzhukanovich v Podgorici i 9 grudnya 2009 roku Dzhukanovich peredav vidpovidi Chornogoriyi na opituvalnik Komisiyi v Bryusseli Togo zh roku Chornogoriya domoglasya liberalizaciyi vizovogo rezhimu z YeS 1 travnya 2010 nabrala chinnosti Ugoda pro stabilizaciyu ta asociaciyu SAA 23 17 grudnya 2010 roku Chornogoriya stala oficijnim kandidatom u YeS Shodo zayavki Chornogoriyi na vstup v NATO to soyuzniki virishili nadati Plan dij shodo chlenstva MAP u grudni 2009 roku 2010 2012 vidstavka i drugij vihid na pensiyu Pislya podachi vkazivok vin pishov u vidstavku pislya togo yak Yevropejskij Soyuz nadav oficijnij status kandidata na chlenstvo v Chornogoriyi yake vin zrobiv 17 grudnya 2010 roku Dzhukanovich pishov z posta prem yer ministra 21 grudnya 2010 roku Kerivnictvo jogo partiyi zaproponuvalo zastupnikovi prem yer ministra i ministra finansiv Igoryu Lukshichu ocholiti novij uryad 25 Lukshich buv zatverdzhenij yak novij prem yer ministr parlamentom Chornogoriyi 29 grudnya 2010 roku 26 Tochno tak zhe yak vostannye koli vin pishov u vidstavku Dzhukanovich znovu zberig golovuvannya v partiyi DPS Krim togo vin ne viklyuchiv mozhlivih majbutnih kampanij dlya derzhavnoyi posadi v tomu chisli 2013 roki dlya prezidenta Chornogoriyi abo balotuvatisya na novij termin perebuvannya na posadi prem yer ministra 2012 2016 Chetvertij termin yak prem yer ministr Pislya parlamentskih viboriv 14 zhovtnya 2012 roku Dzhukanovich povidomiv prezidentu Vuyanovichu sho vin zdatnij sformuvati uryad Jogo kabinet bulo zatverdzheno parlamentom 4 grudnya 2012 roku Dzhukanovich povernuvsya v ofis prem yer ministra togo zh dnya Razom z Viktorom Orbanom z Ugorshini Dzhukanovich posiv druge misce pislya Volodimira Putina u premiyi Lyudina roku v organizovanij zlochinnosti za organizovanu zlochinnist i korupciyu v 2014 roci viznanij lyudinoyu yaka maksimalno vikoristovuye i spriyaye organizovanij zlochinnij diyalnosti 2018 2020 prezident Chornogoriyi U berezni 2020 roku zayaviv sho za dopomogoyu cerkovnih protestiv Serbiya i Rosiya namagayutsya znishiti Chornogoriyu Takozh zvinuvativ Serbsku pravoslavnu cerkvu u pidtrimci ideyi Velikoyi Serbiyi tobto separatizmi Neodnorazovo pidtrimuvav nadannya avtokefaliyi Chornogorskij pravoslavnij cerkvi ta vistupav za yiyi vidnovlennya PrimitkiVikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Milo Dzhukanovich Arhiv originalu za 26 grudnya 2010 Procitovano 29 grudnya 2010 Arhiv originalu za 20 sichnya 2011 Procitovano 29 grudnya 2010 Chornogoriya stane kandidatom na vstup do Yevrosoyuzu nedostupne posilannya The Smartest Man In The Balkans 6 lyutogo 2017 u Wayback Machine Radio Free Europe October 17 2008 Duhovnij front ukr 5 bereznya 2020 Arhiv originalu za 2 chervnya 2020 Procitovano 12 serpnya 2020 Duhovnij front ukr 13 sichnya 2020 Arhiv originalu za 3 chervnya 2020 Procitovano 12 serpnya 2020 Duhovnij front ukr 19 travnya 2020 Arhiv originalu za 28 zhovtnya 2020 Procitovano 12 serpnya 2020 LiteraturaP M Rudyakov Dzhukanovich Ukrayinska diplomatichna enciklopediya U 2 h t Redkol L V Guberskij golova ta in K Znannya Ukrayini 2004 T 1 760s ISBN 966 316 039 XPosilannya