Література Стародавнього Єгипту — література від Стародавнього до Пізнього царства. Була складена єгипетською мовою на основі ієратіки та ієрогліфів. Була представлена у вигляді різних видів прози та поезії.
Література Стародавнього Єгипту | |
Країна | Стародавній Єгипет |
---|---|
Мова твору або назви | єгипетська мова |
|
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlk0TDBac2FXTnJjbDh0WDA1cFl5VXlOM05mWlhabGJuUnpYeTFmTWpBd09DMHdOQzB3TkY4bE1qaE1iMjVrYjI0bE1rTmZSM0psWlc1M2FXTm9YMkZ1WkY5Q2NtbDBhWE5vWDAxMWMyVjFiU1V5T1Y4dFh6RTNNaTVxY0djdk1qSXdjSGd0Um14cFkydHlYeTFmVG1sakpUSTNjMTlsZG1WdWRITmZMVjh5TURBNExUQTBMVEEwWHlVeU9FeHZibVJ2YmlVeVExOUhjbVZsYm5kcFkyaGZZVzVrWDBKeWFYUnBjMmhmVFhWelpYVnRKVEk1WHkxZk1UY3lMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Загальний опис
Єгипетська література, написана з періоду фараонів до кінця греко-римського панування разом з шумерською літературою вважається першою літературою світу. За три тисячі років єгиптяни створили багату художню літературу, розробили її різні жанри.
До періоду Давнього царства (XXVI—XXII століття до н. е.) в літературну творчість входили поховальні тексти, листи, релігійні гімни, вірші та пам'ятні автобіографічні тексти, розповідають про кар'єри видатних вельмож. Тільки на початку Середнього царства (XXI—XVII століття до н. е.) була створена оповідна література. Була результатом піднесення інтелектуального класу писарів, нових культурних почуттів індивідуальності, безпрецедентних рівнів грамотності й більшого доступу до письмового матеріалу. Давньоєгипетська художня література не було зафіксовано в письмовій формі до початку XII династії часів Середнього царства.
Протягом давньоєгипетської історії, читання і письмо були основними вимогами для служби в державних установах, хоча урядовці отримали допомогу в повсякденній роботі від елітної, грамотної соціальної групи — писарів. Останнім треба було навіть «організувати розкопки озера і будівництво цегельного пандуса, визначати число чоловіків на транспортування обеліска і організувати постачання військової місії». Крім того, щоб служити в уряді, писарі також надавали послуги неписьменним людям в складанні листів, рекламних матеріалів та юридичних документів.
Вважається, що письменні люди становили близько 1 % населення, інша частина включала неписьменних селян, пастухів, ремісників та інших робочих, а також торговців, яким потрібна була допомога писарів-секретарів. Привілейований статус писаря є предметом популярного в період Рамессидів навчального тексту «Сатира професій», в якій автор висміював тяжкість професій скульптора, столяра, гончара, рибалки, хлібороба, гінця і інших в противагу професії переписувача.
Найбільш пізнім ієрогліфічним текстом Стародавнього Єгипту вважається напис в храмі на о. Філе, що датується 394 роком н. е. за часів правління римського імператора Феодосія I.
Запис текстів
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelJtTDBaeVlXMXRaVzUwYjE5a2FWOW5hV0Z5WVY5cGMyTnlhWFIwWVY5cGJsOXBaWEpoZEdsamIxOWphR1ZmY21sd2IzSjBZVjkxYmw5aWNtRnViMTlrWld4ZkpUSTNVbUZqWTI5dWRHOWZaR1ZzWDJaaGJuUmhjMjFoSlRJM1gxTkJOalF4TkRrdWRHbG1MMnh2YzNONUxYQmhaMlV4TFRJMU1IQjRMVVp5WVcxdFpXNTBiMTlrYVY5bmFXRnlZVjlwYzJOeWFYUjBZVjlwYmw5cFpYSmhkR2xqYjE5amFHVmZjbWx3YjNKMFlWOTFibDlpY21GdWIxOWtaV3hmSlRJM1VtRmpZMjl1ZEc5ZlpHVnNYMlpoYm5SaGMyMWhKVEkzWDFOQk5qUXhORGt1ZEdsbUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Тексти виконувалися найрізноманітнішими пристосуваннями. Поряд з долотом, необхідним для вирізання написів на камені, головним інструментом для письма в Стародавньому Єгипті була очеретяна ручка.
Ручки умочували в пігменти: чорний (вугілля) і червоний (охру) — для запису на сувоях папіруса — тонкого матеріалу, виготовленого при склеюванні смуг серцевини стебел рослини Cyperus papyrus, а також на невеликих керамічних або вапнякових черепках. Вважається, що папірусні сувої були досить дорогими комерційними предметами, оскільки багато з них є палімпсестами — рукописами, в яких більш старий текст змитий або зіскоблений, щоб звільнити місце для нового[18]. Це явище, разом з практикою відривання частин папірусних документів для більш маленьких листів, говорить про те, що були сезонні дефіцити, викликані обмеженим вегетаційним періодом рослини Cyperus papyrus.
Це також пояснює часте використання остраконів і вапнякових пластівців як засобу написання для більш коротких письмових робіт. Крім каменю, керамічних остраконів і папірусу писали на дереві, слоновій кістці і гіпсу.
Мета і завдання
Тексти Давнього царства використовувалися головним чином для підтримки божественного культу, для збереження душі в загробному житті і для особистого бухгалтерського обліку. Тільки в Середньому царстві тексти були написані з цілями розваги та задоволення інтелектуальної цікавості.
За однієї з гіпотез письмові твори Середнього царства були транскрипціями усної літератури Давнього царства. Принаймні відомо, що деякі усні вірші були перенесені в письмову літературу. Наприклад, пісні носіїв носилок були збережені в письмовій формі в могильних написах Давнього царства.
Майже всі літературні тексти писалися під псевдонімами, часто помилково приписувалися до таких відомих людям більш ранньої історії, як фараони і . Тільки твори літературних жанрів повчання й жалобного дискурсу іноді приписувалися історичним авторам. Тексти в таких жанрах як «оповідні розповіді» ніколи не писалися під ім'ям відомої історичної особистості.
Автори приватних і іноді зразкових листів зазвичай визнавалися. Приватні листи, отримані або написані фараоном, іноді вписувалися ієрогліфами на кам'яних пам'ятників на честь монархії, і укази фараонів, вписані на кам'яних стелах, часто оприлюднювалися.
Прозорова творчість
Оповідальна література
Ці літературні форми, зокрема «Красномовний селянин», підкреслюють тему індивідуального героя, що кидає виклик суспільству і прийнятим ідеологіям часів фараонів.
Казки та оповідання є, ймовірно, найменш представленим жанром зі збереженої літератури Середнього царства і середньоєгипетської мови. З рамессідського періоду Нового царства до пізнього періоду Стародавнього Єгипту, однак, оповідна література становить більшість збережених літературних творів. Серед важливих оповідань можна назвати твори «Казка про двір царя Хеопса», «Цар Неферкаре і генерал Сасенет», «Казка про Правду і Кривду», «Красномовний селянин», «Сказання Сінухе» і «Казка про потерпілого аварію корабля». Оповідальний корпус Нового царства включає «Казка про сварку царя Апопі і володаря Фів Секененра», «Історію про взяття Іоппії», «Казку про приреченого царевича», «Повість про двох братів», і «Подорож Уну-Амона».
Оповідна література набула розвитку у I тис. до н. е.. Більшість з них записано демотикою, зокрема оповідання «Стели голоду» (написане при Птолемеях, але з сюжетом про Давнє царство), і цикли оповідань еліністичного і римського періодів, які перетворять відомих історичних діячів, таких як Хаемуас (XIX династії) і Інароса (першого перського періоду) у вигаданих, легендарних героїв. До цього, в оповіданнях новоєгипетською мовою, автори найчастіше описували божественних і міфологічних героїв.
Інтерес являє «Повість про красномовного селянина». Дія повісті відноситься до часу царювання X династії. Власне, дії як такого в повісті майже немає. Вона містить дев'ять надзвичайно витіюватих промов селянина перед могутнім сановником, в яких селянин обурюється тим, що підлеглий сановника його пограбував. Промови ці записуються і в письмовому вигляді доставляються фараону, також любителю красномовства, як і сановник. Потерпілому відшкодовують понесені ним збитки, більш того — його винагороджують.
Низка єгиптологів визначають давньоєгипетські казки як непам'ятні, що не відіграють якоїсь визначеної функції, вигадані розповіді, які зазвичай використовують ключове слово «оповідати» (sdd). Є найбільш відкритим видом, що включає в себе елементи інших літературних жанрів, чому є чимало прикладів. Так, розділ казки про Сінуха, в якому починаються пригоди в чужоземних країнах, як «заупокійна самопрезентація», що в певному сенсі пародіює типові автобіографії, знайдені на поховальних стелах.
Приклад експедиційного звіту з елементами міфічного оповідання «Казку про потерпілому аварію корабля». Дана історія є одним з найбільш ранніх прикладів кар'єрного звіту. Проте наявність в історії чарівного безлюдного острова і персонажа в образі змія, що розмовляє, класифікують це оповідання як типову казку. У той же час такі історії як «Сказання про Сінуха», «Взяття Іоппії» і «Приречений царевич» містять повністю вигадані подорожі єгиптян за кордоном. «Доповідь про подорож Уну-Амона», в свою чергу, швидше за все заснований на реальних звітах єгиптянина, який відвідував Бібл в Фінікії, щоб зробити закупівлю кедра для суднобудування за часів царювання Рамсеса XI.
Сюжетні казки та оповідання зустрічаються найчастіше на папірусах, однак часткові, а іноді і повні тексти також виявлені на остраконах. Так, «Казка про Сінуха» виявлена на 5 папірусах, написаних за часів XII і XIII династій. Цей же текст потім був багато разів скопійований на остраконах протягом XIX—XX династій. Один з них містить повний текст історії, написаний з обох боків.
Казка «Повість про двох братів» має типово народну забарвлення: обидва брати — селяни, хлібороби, молодший брат, тяжко працюючи на полі і вдома, добуває їжу для старшого і його дружини. У казці йдеться про невірну дружину старшого брата, що безуспішно намагалася спокусити молодшого брата. Потім вона обмовляє на нього своєму чоловікові, заявивши, що молодший брат намагався її збезчестити. Ображений та принижений молодший брат за допомогою богів рятується від старшого. Він віддаляється до Лівану в «долину кедрів», де з ним відбуваються всілякі чарівні пригоди. Зрештою старший брат, стурбований долею молодшого, допомагає йому повернутися до Єгипту. Зрадлива дружина віддана смерті, і молодший брат стає фараоном Єгипту.
Зовсім до іншого жанру відносяться казки папірусу Весткар (кінець Середнього царства). Вони об'єднані спільною рамкою: фараон IV династії Хуфу (Хеопс) нудьгує і каже своїм синам, що він хоче почути від них розповіді про старовину; його сини — Джедефхора, потім Хафра (Хефрен), наступник Хуфу, іБауфра — по черзі розповідають батькові казки. Об'єднання казок чи оповідань за допомогою рамки — композиційний прийом, відомий літературам Заходу у пізні часи (наприклад, «Декамерон»), і Сходу (наприклад, «Панчатантра», «Тисяча і одна ніч»). У папірусі Весткар він зустрічається, мабуть, вперше в світовій літературі.
Виявлено цикл оповідань пов'язаний з ім'ям Петубаста, фараона часів ассирійського завоювання, резиденція якого була в Танісі і який був правителем однієї з частин країни. «Сказання про Петубасте» багато в чому історичні: в них згадуються імена інших єгипетських володарів, відомих за анналами ассирійського царя Ашшурбанапала і написів ефіопських фараонів XXV династії. Але в цілому це не історичний твір, а історизовані легенди з безліччю достовірних і фантастичних епізодів.
Життєписи
Найраніші «пам'ятні написи» Давнього Єгипту датуються III тис. до н. е. Метою подібних написів було прагнення людини до пам'яті і вшанування своїх «життєвих імпульсів на противагу смерті».
Серед сучасних вчених немає твердої згоди щодо того, чи існували справжні біографічні і автобіографічні тексти. Одним з основних наукових аргументів проти даної теорії є те, що поняття індивідуальності не існувало як такого до епохи Європейського Відродження. Заувається, що використання займенника «Я» в давньоєгипетських пам'ятних заупокійних текстах не слід сприймати буквально, оскільки передбачається, що їх автор вже помер. І замість автобіографічних похоронні тексти слід розглядати як суто біографічні.
Автобіографія як вид літературного жанру вперше з'явилася за фараона Аменемхета I. На початку розповіді про Сінуха доповідь про смерть фараона Аменемхета I, здійснена його співправителем і спадкоємцем Сенусертом I (1971—1926 роки до н. е.) перед військом, є зразком пропагандистської літератури.
Переважна кількість виявлених автобіографічних текстів тієї епохи, як правило, відносяться до придворних переписувачів і чиновникам. Починаючи з кінця III династії, на поховальних стелах посадових осіб поруч з їх титулами додаються невеликі біографічні деталі. І лише за часів VI династії сюди також починають вписуватися розповіді про життя і кар'єру урядовців. Життєписні записи в гробницях стають більш детальними в період Середнього царства і починають включати в себе відомості щодо родини померлого.
Особливо змістовні і цікаві автобіографії збереглися від часу V і VI династій (десь середина XXVI — середина XXIII ст. до н. е.). Так, в напису Уашптаха, чаті та головного будівельника фараона V династії Неферкара, що поагно зберігся, міститься драматична розповідь про раптову смерть цього вельможі. Цар в супроводі своїх дітей і почту оглядав будівельні роботи, які очолював Уашптах. Він висловив задоволення їх ходом і раптом помітив, що чаті йому не відповідає. Виявилося, що той в непритомності. Фараон розпорядився перенести його до палацу і негайно викликати придворних лікарів. Вони з'явилися зі своїми папірусами-довідниками, але все їхнє мистецтво виявилося марним: вірний слуга царя раптово помер. Зберігся не лише фрагментарний запис цієї історії, зберігся і чудовий барельєф, що відобразив її кульмінацію — смерть сановника.
Дуже цікавий напис залишив на стінах своєї гробниці поблизу першого нільського порога, у нинішнього Асуана, Хархуф, правитель найпівденнішій області Єгипту — Елефантини, служив двом фараонам VI династії. тут йдеться про успішні походи до країни Іам (в глиб Африки).
За часів Нового царства деякі тексти були присвячені також офіцерам і солдатам. В автобіографічних записах Пізнього періоду простежується велика напруга того часу і численні звернення до божеств, щоб досягти успіху з їх допомогою в житті. Водночас самі ранні автобіографії описували винятково досягнення і святкування успішного життя, подібні тексти пізнього часу історії Стародавнього Єгипту часто включають нарікання з приводу передчасної смерті й в цьому плані чимось схожі на давньогрецькі епітафії.
Близько до них належить текст демотического папірусу Райландс IX. Цей величезний папірус в 45 м завдовжки списаний з обох сторін. У ньому розповідається історія жрецької родини з міста Таюджі. Історія насичена достовірними побутовими деталями, подібно розповідями Сінуха або Ун-Амона, не містить ніяких фантастичних або надприродних елементів.
Історичні описи
Сучасні історики вважають, що деякі біографічні або автобіографічні тексти є дуже важливими історичними документами. Так, біографічні стели, що встановлені в молитовнях гробниць військових полководців, що жили при Тутмосі III, надають велику частину інформації стосовно війн того часу в Сирії і Палестині. Стосовно військових кампаній цього часу зберігають у так звані «Хроніки Тутмоса III», висічені на низці архітектурних пам'яток, які були побудовані в період його панування. Хроніки Рамсеса II описують битву при Кадеш проти хетських військ і є першою епічною поемою в давньоєгипетській літературі, що відрізняється від всіх попередніх поезій, що призначалися лише для святкувань.
Повчання
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5qTDFCaGNIbHlkWE5mVTJGc2JHbGxjbDlKU1M1cWNHY3ZNalV3Y0hndFVHRndlWEoxYzE5VFlXeHNhV1Z5WDBsSkxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Жанр «повчання» (або «вказівки», «інструкції»), а також жанр «роздумуючи дискурсу», можуть бути згруповані в рамках більш широкого корпусу літератури мудрості, поширеної в давнину на Близькому Сході. Жанр мав дидактичний характер і, як вважають, входив в Середньому царстві в програму освіти писаря. Проте, повчання часто включають в себе розповідні елементи розважального характеру. Є докази того, що тексти повчання були створені в першу чергу не для використання в освіті, а в ідеологічних цілях.
Так, вигадане повчання Аменемхета I (бл. 1991—1962 роки до н. е.) своїм синам «далеко виходить за рамки шкільної філософії, і немає ніякого відношення до школи в попередженні своїх дітей бути вірними царю». Тексти повчання, навпаки, наголошують на необхідності дотримання прийнятих догм.
Ключовими словами в викладанні текстів є «знать» (rh) і «навчити» (sba.yt). Ці тексти зазвичай мають назву «повчання зроблене X-му для Y-а», де X може бути авторитетною фігурою (наприклад, чаті або фараоном), що надає моральну вказівку своєму синові або своїм синам. Іноді важко визначити, скільки є вигаданих адресатів, оскільки в одному тексті іноді використовується і єдине і множинне числа.
Прикладами жанру повчання є «Принципи Птахотепа», «Повчання Кагемни», «Повчання Імхотепа», «Повчання Джедефхора» «Повчання для царя Мерікара», «Повчання Аменемхета», «Повчання Харджедефа», «Вірнопіддане повчання» і «Повчання Аменемопе». Збережені від Середнього царства повчальні тексти все написані на папірусах. Жодних освітніх остраконаів від Середнього царства не записано.
«Повчання Імхотепа» не збереглися, а від «Повчання Джедефхора» (син фараона Хеопса, будівельника піраміди останнього) залишилися лише незначні уривки. Самий ранній приклад дерев'яного шкільного дошка з копією навчального тексту (повчання Птахотепа) сходить до XVIII династії. Написано лаконічною та образною мовою, чудовим стилем. Складається з 45 або 46 більш-менш розгорнутих, іноді подібних за змістом настанов. Вони дуже конкретні, велика їх частина вводиться умовним «Якщо ти …».
Повчання Птахотепа і Кагемни обидва знайдені на папірусі Пріссом, написаний за XII династії. «Вірнопіддане повчання» збереглося лише в рукописах Нового царства, хоча копія першої половини зберігається на кам'яній стелі на честь чиновника Сехетепібре XII династії. Повчання Мерікара, Аменемхета і Харджедефа є справжніми текстами Середнього царства, але зберігаються лише в копіях Нового царства. «Повчання Аменемопе» є компіляцією Нового царства.
Повчання існували до кінця епохи Пізнього царства. Повчання якогось Анхшешонка, що міститься в папірусі Британського музею, та повчання з Луврського папірусу, нічим не відрізняється від повчань періоду Давнього царства.
Плачі, бесіди, діалоги та пророцтва
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHhMekZqTDA5emRISmhZMjl1WDNkcGRHaGZSbkpoWjIxbGJuUmZabkp2YlY5MGFHVmZVR1Z6YzJsdGFYTjBhV05mVEdsMFpYSmhjbmxmVUdsbFkyVmZKVEkzVkdobFgxQnliM0JvWldOcFpYTmZiMlpmVG1WbVpYSjBhU1V5TjE5TVFVTk5RVjlOTGpnd0xqSXdNeTR4T1RZdWFuQm5MekkxTUhCNExVOXpkSEpoWTI5dVgzZHBkR2hmUm5KaFoyMWxiblJmWm5KdmJWOTBhR1ZmVUdWemMybHRhWE4wYVdOZlRHbDBaWEpoY25sZlVHbGxZMlZmSlRJM1ZHaGxYMUJ5YjNCb1pXTnBaWE5mYjJaZlRtVm1aWEowYVNVeU4xOU1RVU5OUVY5TkxqZ3dMakl3TXk0eE9UWXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
До жанру Середнього царства — «пророчих текстів», «плачів», «бесід», «діалогів» або «апокаліптичної літератури» — належать такі твори, як «Вислів Іпувера», «Пророцтво Неферті» і «Бесіда розчарованого зі своїм духом» (відносяться до Першого перехідному періоду). Наскільки відомо, цей жанр не мав прецедентів в Стародавньому царстві, і ніяких оригінальних творів не було написано в Новому царстві.
Тим не менш, твори типу «Пророцтво Неферті» часто копіювалися в рамессидський період Нового царства, коли цей жанр Середнього царства був канонізовано, але припинено. Єгипетська пророча література відродилася в грецькій династії Птолемеїв і в римський період, коли написані були такі твори, як «Демотична хроніка», «Оракул агнця», «Оракул гончара» та два пророчих тексти, в яких головним героєм є Нектанеб II (бл. 360—343 до н. е.).
У текстах Середнього царства темами, що об'єднують, є різні песимістичні прогнози, описи релігійних і соціальних змін і великого розладу по всій землі, часто зустрічаються синтаксичні формулювання «потім/зараз».
І хоча практично всі ці тексти описують різні нарікання, «Пророцтво Неферті» відступає від цієї моделі і описує позитивне вирішення виникаючих світових проблем. Дане оповідання збереглося лише на зразках XVIII династії. Разом з тим у зв'язку з політичним змістом, «Пророцтво Неферті» було спочатку написано під час або невдовзі після правління фараона Аменемхета I. Деякі дослідники вважають його політичним памфлетом, що призначався для підтримки нової XII династії, яка була заснована Аменемхетом I, що узурпував трон після Ментухотепа IV з XI династії. В оповіданні фараон Снофру (2613—2589 роки до н. е.) з IV династії викликає в суд мудреця, вчителя і священнослужителя Неферті. Неферті оповідає фараону пророцтва про те, що скоро земля увійде в епоху хаосу, натякаючи на Перший Перехідний період, і що лише праведний володар на ім'я Амен зможе відновити колишню славу і могутність держави. В Амені розпізнається Аменемхет I.
Аналогічна модель перетворення бурхливого і хаотичного періоду в золотий вік завдяки фараону-рятівникові простежує в «Оракулі агнця» і «Оракулі гончара», хоча для їх читачів, які мешкали за часів римського панування, можливого рятівника потрібно було ще чекати в майбутньому.
Цікавими є вид бесіди, де вигадані глядачі відіграють дуже активну роль в процесі обміну діалогами. Яскравими прикладами є «Вислів Іпувера» за часів XII династії (збереглося лише на папірусах часів XIX династії) та «Бесіда розчарованого зі своїм духом Ба» близько XII династії (збереглася на оригінальному фрагменті папірусу XII династії — Берлінському папірусі № 3024). В першому мудрець Іпувер звертається до неназваного фараона та його почту, де описує жалюгідний стан, в якому опинилася країна. Він звинувачує володаря в нездатності дотримуватися справжніх царських чеснот. Цей текст розцінюють як своєрідне попередження наступним царям або як спробу легітимізації правлячої династії, протиставляючи її пануванню бурхливий період, який був до цього. У другому тексті людина розповідає про розмову під час зустрічі зі своїм Ба (елементом єгипетської душі) про те, що він продовжує жити в розпачі і шукає смерті, як способу для втечі від земних страждань.
Байки
Серед демотичних текстів в період Пізнього царства зустрічається новий, раніше невідомий в Єгипті казковий жанр, близький за своєю специфікою байці, бо в ньому всі дійові особи — лише тварини. Втім це не самостійні байки, вони є частиною більш великого тексту міфологічного змісту, що оповідає про пригоди в Ефіопії «ока сонця» — богині, доньки Ра, яка прийняла образ кішки. Ра посилає за своєю донькою бога Тота. Останній перетворюється то в павіана, то в шакала, і, намагаючись здобути довіру богині-кішки, розповідає їй байки зі світу тварин. Серед них байки про кішку і шуліку, лева і мишу та ін. Байка про лева і миші дуже схожа на відповідну байку Езопа: миша рятує життя могутньому леву, який потрапив в тенета, які розставлені людиною, тому що лев до цього подарував миші, яка була в його владі, життя. Кожна байка, як це і належить, закінчується мораллю, яка пояснює її суть.
Лейденський папірус, який містить ці байки, відноситься до I—II ст. н. е., але вважається, що єгипетська байка існувала значно раніше цього папірусу, оскільки деякі малюнки сатиричного характеру, що зображують тварин і відносяться до епохи Рамессидів, є наче ілюстраціями до її сюжетів. Зустрічаються байки також в інших папірусах, окрім Лейденського. З огляду на це вчені висловлюють припущення, що байка проникла до Стародавньої Грецію з Єгипту або у грецькій та єгипетській байки було загальне джерело.
Епістолярний жанр
Зразкові або супровідні листи згруповані в єдиний літературний жанр. Згорнутий папірус з мокрою грязьовою печаткою використовувався для пересилання далеких листів, в той час як остракони часто використовувалися для передачі коротких неофіціальних листів, призначених для одержувачів, що мешкали поблизу.
Листи з офіційним царським листуванням спочатку писалися ієратичним шрифтом, а іноді, з огляду на важливість подібних послань, зображувалися ієрогліфами на камені. Різні тексти, написані школярами на дерев'яних дощечках відносять до зразкових листам. Деякі приватні листи школярів слугують прикладом епістолярних зразкових послань, які складалися їхніми вчителями або батьками. Втім ці листи зрідка включалися до складу навчальних рукописів. Замість них туди поміщалися насамперед вигадані тексти. Загальна мовна формула, яка використовується в подібних посланнях, звучала як «Офіційний А. звертається до писаря (тобто учня) Б.».
Найдавніші приватні листи були виявлені в поховальному храмі фараона Джедкара Ісесі (2414—2375 роки до н. е.) з V династії. Інші подібні листи датуються VI династією, коли особисті послання почали перетворюватися в окремий літературний піджанр. Освітня збірка «Книга Кеміта», що відноситься до XI династії, містить перелік різних епістолярних вітань й закінчується розповіддю у формі листа, що є пам'ятним життєписом. Також з часу Середнього Царства було виявлено й інші приватні листи, схожі на «Книгу Кеміта». Папірус Хеканахта, написаний заможним землеробом часів XI династії являє собою найдовший приватний лист за всю історію Стародавнього Єгипту.
Наприкінці епохи Середнього Царства спостерігається деяка стандартизація епістолярних формул, які використовуються для передачі низки послань, наче в депешах, відправлених в фортецю Семне в Нубії під час правління фараона Аменемхета III (1860—1814 роки до н. е.). Подібні послання також складалися протягом усіх трьох династій Нового Царства.
Водночас перші звернення до померлих відомо з епохи Давнього Царства, написання спеціальних послань до божествам в епістолярній формі початок практикуватися лише в період Нового Царства і стало дуже популярним під час царювання перських царів і Птолемеїв.
Епістолярний «Сатиричний лист» з папірусу Анастасі I було написано при XIX династії і є зразком педагогічного дидактичного тексту, який було скопійовано учнями на численних остраконах. В ньому міститься вітання з усіма побажаннями для цього і подальшого життя, риторичне склад, тлумачення змісту афоризмів у літературі, застосування математики до інженерних завдань і розрахунку поставок для війська, географія Західної Азії. Крім того, називають його полемічним трактатом, в якому мова йде про вивчення різних термінів для позначення місць, професій і речей. Так, не прийнятно було просто знати географію і назви місць Західної Азії, але важливо було враховувати також її топографію і можливі маршрути. Щоб полегшити вивчення матеріалу, даний текст використовує сарказм та іронію.
Граффіті
Давньоєгипетські графіті розглядаються як окремий літературний жанр. Під час Нового Царства писарі, що побували в місцях розташування стародавніх пам'ятників, часто залишали повідомлення на стінах священних храмів і пірамід, що переважно уславляють ці споруди.
Деякі вчені не вважають, що ті, хто залишили подібні написи, були завжди писарями. Ймовірно, серед них були також звичайні прочани і стародавні «туристи», які відвідували святі місця, щоб таким чином звернутися до богів. Існує доказ у вигляді навчального остракону, виявленого в гробниці Сененмута, що шаблони для подібних графіті складалися в школах писарів. Так, в одному з графіті, залишених на стінах в поховальному храмі фараона Тутмоса III в Дейр ель-Бахрі, виводяться у вигляді молитви змінені «Принципи Птахотепа».
Стародавні писарі зазвичай намагалися робити свої написи на стінах так, щоб їх можна було відрізнити серед інших подібних. Часто це призводило до того, що одні графіті вписувалися поверх інших, таким чином спотворюючи зміст попередніх послань.
Поезія і пісенна творчість
Заупокійні вірші були покликані зберегти душу фараона після смерті. «Тексти Пірамід» є одним з перших збережених прикладів поетичних віршів в релігійній літературі. Ці тексти не народжуються ні в одній з попередніх пірамід або гробниць до панування фараона Унаса (2375—2345 роки до н. е.), який звів свою піраміду в Саккарі. Вони виконували функцію збереження і оберігання душі государя в потойбічному житті.
Зрештою подібні написи стали зображати також в гробницях багатьох царських підданих. Різноманітні збірки ритуальних текстів згодом вийшли з «Текстів Пірамід», зокрема «Тексти Саркофагів», 125 глава «Книги Мертвих», «Літанія Ра» і «Книга Ам-Туат». Вони скрізь записувалися на папірусах в епоху Нового Царства до самого занепаду єгипетської цивілізації.
Вірші створювалися для того, щоб вихваляти царську владу. Так, наприклад, в храмі Амона-Ра в Карнаці фараон Тутмос III з XVIII династії наказав звести стелу на честь своїх військових перемог, в якій в поетичному стилі боги всіляко благословляли його і гарантували перемогу над ворогами. Єгипетські вірші були також виявлені на дерев'яних письмових дощечках, використовуваних школярами. Крім уславлених фараонів, вірші також присвячувалися різним божествам і навіть річці Ніл.
Гімни і пісні, що збереглися з часів Давнього царства, складалися здебільшого з ранкових вітальних молитов, які підносилися богам-покровителям в храмах. У ель-Лахуне був виявлений також цикл пісень, присвячений фараону Сенусерту III (1878—1839 роки до н. е.) з Середнього Царства.
Вважається, що ці пісні мали світський характер і призначалися для вітання фараона в Мемфісі, інші дослідники розглядають їх як релігійні тексти, втім зауважують, що між світськими і релігійними піснями відмінність не дуже виражена.
Під час володарювання фараона Ехнатона в гробницях Амарни, а також в гробниці царя Ейє з XVIII династії, зустрічається «Великий Гімн Атону» — божественному сонячному диску, який шанувався в Амарнський період. Це справжній шедевр релігійної лірики. Атон осяває і зігріває землю і все на ній живе, він оспівується як втілення краси природи, джерело життя на землі, творець всіх країн і різних народів, які розмовляють різними мовами, творець всього живого. Гімн не містить ні міфологічних відступів, ні згадок інших божеств. Знайдено подібність між формулюванням цієї композиції і послідовністю віршів з «Книги Псалмів», зокрема в псалмі 104.
З гімнів епохи Середнього царства, звернених до божествам, найбільшими літературними достоїнствами відрізняється гімн до Хапи, богу Нілу. Кілька версій гімну, що збереглися, відносяться до епохи Нового царства, але, ймовірно, що це лише пізні записи, які свідчать про популярність твору. Гімн викликає подвійний інтерес: по-перше, в ньому яскраво відбивається ставлення єгиптян до великій річці, котра не тільки створила їх країну, а й протягом тисячоліть годує її населення; по-друге, ці почуття виражені в ньому в яскравій художній формі. Гімн — не є молитвою, не збіркою прохань, а саме вираженням захоплення і вдячності великій природі, яка дарує життя країні та народу. Гімн поетично оспівує життєдайну силу вод і повеней Нілу, радість народу під час розливу, небезпеки, яка загрожують країні в зв'язку з запізненням розливу.
Лише один з поетичних гімнів зберігся написаним демотичним письмом, разом з тим є низка аналогічних прикладів єгипетських гімнів з епохи Пізнього періоду, які зображені ієрогліфами на стінах храмів.
Поряд з традиційними жанрами лише з часів Нового царства відомо про ще один жанром — любовну лірику. Здебільшого, їх почали записувати в пізньому періоді, проте припускають, що любовні вірші існували задовго до того, як вони були записані. Самий факт їх записи в епоху Нового царства пояснюється підвищенням культурного рівня переписувачів, а також збільшенням їх чисельності. З цього середовища з'являлося все більше і більше осіб, які цікавилися народною творчістю, зокрема любовними піснями. Дослідники порівнюють єгипетські пісні про кохання з «Піснею пісень Соломонових», посилаючись на позначення «сестра» і «брат» по відношенню до тих, хто любить один одного.
Як антитеза загальнопоширеної догми про безсмертя, найтіснішим чином пов'язаної з культом Осіріса, в епоху Середнього царства з'явилася так звана «Пісня Арфіста». «Піснею Арфіста» в єгиптології називають сукупність близько 15 текстів, що дійшли від періоду Середнього та початку Нового царства (останні, проте, є копіями або версіями давніших средньоегипетських оригіналів). Ці тексти пов'язані між собою загальним напрямком думки, одним світовідчуттям і світосприйняттям. Їх виконувалися арфісти і були мовби факультативним доповненням до загробного ритуалу, фактично його заперечуючи. Найдетальніша версія «Пісні арфіста» збереглася в папірусі Харріс 500 часу Нового царства. Вона написана на середньоєгипетською мовою і відноситься до часу фараона XI династії Інтефа. Має яскравий ліричний характер і повинна була виконуватися під час вечері гостей на офіційних бенкетах.
- Тексти Пірамід
- Книга Ам-Туат
Вплив
Література Стародавнього Єгипту вплинула на давньогрецьку і арабську літературу. Так, події «Історії про взяття Іоппії» пов'язують з тим, як ахейці увійшли всередину стін Трої за допомогою троянського коня. Цей же твір став основою для історії про Алі-Бабу з «Тисяча і однієї ночі». Було висловлено також припущення, що розповіді про Синдбада-мореплавця були навіяні «Повістю про потерпілого аварію корабля».
Деякі пам'ятники єгипетської літератури були прокоментовані вченими стародавнього світу. Наприклад, римський історик Йосип Флавій в своїх роботах з історії часто посилається на історичні тексти Манефона, супроводжуючи їх докладними роз'ясненнями.
Галерея
Ця стаття містить фрагменти іноземною мовою. |
- with for the name "", from the ,
- The of the Egyptian princess Neferetiabet (dated c. 2590–2565 BC), from her tomb at , with carved and painted on ]]
- , a record written in script; it describes an inspection of royal tombs in the and is dated to the 16th regnal year of , c. 1110 BC.]]
- An with script mentioning officials involved in the inspection and clearing of tombs during the , c. 1070–945 BC]]
- Columns with inscribed and painted , from the hall of the (at Luxor) built during the reign of (r. 1279–1213 BC)]]
- Seated statue of an Egyptian holding a document in his lap, found in the western cemetery at , (25th to 24th centuries BC)]]
- Wooden statue of the scribe , 5th or 4th dynasty of the , from , c. 2500 BC]]
- from the , now located at the of
- The of Minnakht, chief of the , inscriptions, dated to the reign of (r. 1323–1319 BC)]]
- One of the , a collection of hieratic dated to the of the ]]
- A copy on of the , written in script]]
- The , although written in during the to dynasties, contains the , which is written in a phase of that is dated to the .]]
- A raised-relief depiction of accompanied by deities; the death of Amenemhat I is reported by his son in the .]]
- The in bird form, one component of the that is discussed in the Middle Kingdom discourse ]]
- A blind , from a mural of the , 15th century BC]]
- script on an made of ; the script was written as an exercise by a schoolboy in Ancient Egypt. He copied four from the vizier Khay (who was active during the reign of )]]
- A of a man named Ba (seated, sniffing a sacred while receiving libations); Ba's son Mes and wife Iny are also seated. The identity of the libation bearer is unspecified. The stela is dated to the of the period.]]
- The of Pharaoh Тутмос III at
- Artistic of a canine figure at the , built during the
- The trilingual in the British Museum
Посилання
Джерела
- Foster, John Lawrence (2001), Ancient Egyptian Literature: An Anthology, Austin: University of Texas Press,
- Erman, Adolf (2005), Ancient Egyptian Literature: A Collection of Poems, Narratives and Manuals of Instructions from the Third and Second Millennia BC, New York: Kegan Paul,
- Günter Burkard, Heinz J. Thissen: Einführung in die altägyptische Literaturgeschichte I: Altes und Mittleres Reich. (= Einführungen und Quellentexte zur Ägyptologie. Bd. 1), 3. Auflage, LIT, Münster 2008, .
- Damien Agut-Mabordère et Michel Chauveau (éd.), Héros, magiciens et sages oubliés de l'Égypte ancienne. Une anthologie de la littérature en égyptien démotique, Paris, Les Belles Lettres, coll. «La Roue à livres», 2011.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Література Стародавнього Єгипту |
- Forman та Quirke, 1996, с. 26.
- Wente, 1990, с. 54—55, 58—63.
- Parkinson, 2002, с. 295—296.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Literatura Starodavnogo Yegiptu literatura vid Starodavnogo do Piznogo carstva Bula skladena yegipetskoyu movoyu na osnovi iyeratiki ta iyeroglifiv Bula predstavlena u viglyadi riznih vidiv prozi ta poeziyi Literatura Starodavnogo Yegiptu KrayinaStarodavnij Yegipet Mova tvoru abo nazviyegipetska mova Literatura Starodavnogo Yegiptu u Vikishovishi PapirusZagalnij opisYegipetska literatura napisana z periodu faraoniv do kincya greko rimskogo panuvannya razom z shumerskoyu literaturoyu vvazhayetsya pershoyu literaturoyu svitu Za tri tisyachi rokiv yegiptyani stvorili bagatu hudozhnyu literaturu rozrobili yiyi rizni zhanri Do periodu Davnogo carstva XXVI XXII stolittya do n e v literaturnu tvorchist vhodili pohovalni teksti listi religijni gimni virshi ta pam yatni avtobiografichni teksti rozpovidayut pro kar yeri vidatnih velmozh Tilki na pochatku Serednogo carstva XXI XVII stolittya do n e bula stvorena opovidna literatura Bula rezultatom pidnesennya intelektualnogo klasu pisariv novih kulturnih pochuttiv individualnosti bezprecedentnih rivniv gramotnosti j bilshogo dostupu do pismovogo materialu Davnoyegipetska hudozhnya literatura ne bulo zafiksovano v pismovij formi do pochatku XII dinastiyi chasiv Serednogo carstva Protyagom davnoyegipetskoyi istoriyi chitannya i pismo buli osnovnimi vimogami dlya sluzhbi v derzhavnih ustanovah hocha uryadovci otrimali dopomogu v povsyakdennij roboti vid elitnoyi gramotnoyi socialnoyi grupi pisariv Ostannim treba bulo navit organizuvati rozkopki ozera i budivnictvo cegelnogo pandusa viznachati chislo cholovikiv na transportuvannya obeliska i organizuvati postachannya vijskovoyi misiyi Krim togo shob sluzhiti v uryadi pisari takozh nadavali poslugi nepismennim lyudyam v skladanni listiv reklamnih materialiv ta yuridichnih dokumentiv Vvazhayetsya sho pismenni lyudi stanovili blizko 1 naselennya insha chastina vklyuchala nepismennih selyan pastuhiv remisnikiv ta inshih robochih a takozh torgovciv yakim potribna bula dopomoga pisariv sekretariv Privilejovanij status pisarya ye predmetom populyarnogo v period Ramessidiv navchalnogo tekstu Satira profesij v yakij avtor vismiyuvav tyazhkist profesij skulptora stolyara gonchara ribalki hliboroba gincya i inshih v protivagu profesiyi perepisuvacha Najbilsh piznim iyeroglifichnim tekstom Starodavnogo Yegiptu vvazhayetsya napis v hrami na o File sho datuyetsya 394 rokom n e za chasiv pravlinnya rimskogo imperatora Feodosiya I Zapis tekstiv Davnoyegipetskij ostrakon Teksti vikonuvalisya najriznomanitnishimi pristosuvannyami Poryad z dolotom neobhidnim dlya virizannya napisiv na kameni golovnim instrumentom dlya pisma v Starodavnomu Yegipti bula ocheretyana ruchka Ruchki umochuvali v pigmenti chornij vugillya i chervonij ohru dlya zapisu na suvoyah papirusa tonkogo materialu vigotovlenogo pri skleyuvanni smug sercevini stebel roslini Cyperus papyrus a takozh na nevelikih keramichnih abo vapnyakovih cherepkah Vvazhayetsya sho papirusni suvoyi buli dosit dorogimi komercijnimi predmetami oskilki bagato z nih ye palimpsestami rukopisami v yakih bilsh starij tekst zmitij abo ziskoblenij shob zvilniti misce dlya novogo 18 Ce yavishe razom z praktikoyu vidrivannya chastin papirusnih dokumentiv dlya bilsh malenkih listiv govorit pro te sho buli sezonni deficiti viklikani obmezhenim vegetacijnim periodom roslini Cyperus papyrus Ce takozh poyasnyuye chaste vikoristannya ostrakoniv i vapnyakovih plastivciv yak zasobu napisannya dlya bilsh korotkih pismovih robit Krim kamenyu keramichnih ostrakoniv i papirusu pisali na derevi slonovij kistci i gipsu Meta i zavdannyaTeksti Davnogo carstva vikoristovuvalisya golovnim chinom dlya pidtrimki bozhestvennogo kultu dlya zberezhennya dushi v zagrobnomu zhitti i dlya osobistogo buhgalterskogo obliku Tilki v Serednomu carstvi teksti buli napisani z cilyami rozvagi ta zadovolennya intelektualnoyi cikavosti Za odniyeyi z gipotez pismovi tvori Serednogo carstva buli transkripciyami usnoyi literaturi Davnogo carstva Prinajmni vidomo sho deyaki usni virshi buli pereneseni v pismovu literaturu Napriklad pisni nosiyiv nosilok buli zberezheni v pismovij formi v mogilnih napisah Davnogo carstva Majzhe vsi literaturni teksti pisalisya pid psevdonimami chasto pomilkovo pripisuvalisya do takih vidomih lyudyam bilsh rannoyi istoriyi yak faraoni i Tilki tvori literaturnih zhanriv povchannya j zhalobnogo diskursu inodi pripisuvalisya istorichnim avtoram Teksti v takih zhanrah yak opovidni rozpovidi nikoli ne pisalisya pid im yam vidomoyi istorichnoyi osobistosti Avtori privatnih i inodi zrazkovih listiv zazvichaj viznavalisya Privatni listi otrimani abo napisani faraonom inodi vpisuvalisya iyeroglifami na kam yanih pam yatnikiv na chest monarhiyi i ukazi faraoniv vpisani na kam yanih stelah chasto oprilyudnyuvalisya Prozorova tvorchistOpovidalna literatura Ci literaturni formi zokrema Krasnomovnij selyanin pidkreslyuyut temu individualnogo geroya sho kidaye viklik suspilstvu i prijnyatim ideologiyam chasiv faraoniv Kazki ta opovidannya ye jmovirno najmensh predstavlenim zhanrom zi zberezhenoyi literaturi Serednogo carstva i serednoyegipetskoyi movi Z ramessidskogo periodu Novogo carstva do piznogo periodu Starodavnogo Yegiptu odnak opovidna literatura stanovit bilshist zberezhenih literaturnih tvoriv Sered vazhlivih opovidan mozhna nazvati tvori Kazka pro dvir carya Heopsa Car Neferkare i general Sasenet Kazka pro Pravdu i Krivdu Krasnomovnij selyanin Skazannya Sinuhe i Kazka pro poterpilogo avariyu korablya Opovidalnij korpus Novogo carstva vklyuchaye Kazka pro svarku carya Apopi i volodarya Fiv Sekenenra Istoriyu pro vzyattya Ioppiyi Kazku pro prirechenogo carevicha Povist pro dvoh brativ i Podorozh Unu Amona Opovidna literatura nabula rozvitku u I tis do n e Bilshist z nih zapisano demotikoyu zokrema opovidannya Steli golodu napisane pri Ptolemeyah ale z syuzhetom pro Davnye carstvo i cikli opovidan elinistichnogo i rimskogo periodiv yaki peretvoryat vidomih istorichnih diyachiv takih yak Haemuas XIX dinastiyi i Inarosa pershogo perskogo periodu u vigadanih legendarnih geroyiv Do cogo v opovidannyah novoyegipetskoyu movoyu avtori najchastishe opisuvali bozhestvennih i mifologichnih geroyiv Interes yavlyaye Povist pro krasnomovnogo selyanina Diya povisti vidnositsya do chasu caryuvannya X dinastiyi Vlasne diyi yak takogo v povisti majzhe nemaye Vona mistit dev yat nadzvichajno vitiyuvatih promov selyanina pered mogutnim sanovnikom v yakih selyanin oburyuyetsya tim sho pidleglij sanovnika jogo pograbuvav Promovi ci zapisuyutsya i v pismovomu viglyadi dostavlyayutsya faraonu takozh lyubitelyu krasnomovstva yak i sanovnik Poterpilomu vidshkodovuyut poneseni nim zbitki bilsh togo jogo vinagorodzhuyut Nizka yegiptologiv viznachayut davnoyegipetski kazki yak nepam yatni sho ne vidigrayut yakoyis viznachenoyi funkciyi vigadani rozpovidi yaki zazvichaj vikoristovuyut klyuchove slovo opovidati sdd Ye najbilsh vidkritim vidom sho vklyuchaye v sebe elementi inshih literaturnih zhanriv chomu ye chimalo prikladiv Tak rozdil kazki pro Sinuha v yakomu pochinayutsya prigodi v chuzhozemnih krayinah yak zaupokijna samoprezentaciya sho v pevnomu sensi parodiyuye tipovi avtobiografiyi znajdeni na pohovalnih stelah Priklad ekspedicijnogo zvitu z elementami mifichnogo opovidannya Kazku pro poterpilomu avariyu korablya Dana istoriya ye odnim z najbilsh rannih prikladiv kar yernogo zvitu Prote nayavnist v istoriyi charivnogo bezlyudnogo ostrova i personazha v obrazi zmiya sho rozmovlyaye klasifikuyut ce opovidannya yak tipovu kazku U toj zhe chas taki istoriyi yak Skazannya pro Sinuha Vzyattya Ioppiyi i Prirechenij carevich mistyat povnistyu vigadani podorozhi yegiptyan za kordonom Dopovid pro podorozh Unu Amona v svoyu chergu shvidshe za vse zasnovanij na realnih zvitah yegiptyanina yakij vidviduvav Bibl v Finikiyi shob zrobiti zakupivlyu kedra dlya sudnobuduvannya za chasiv caryuvannya Ramsesa XI Syuzhetni kazki ta opovidannya zustrichayutsya najchastishe na papirusah odnak chastkovi a inodi i povni teksti takozh viyavleni na ostrakonah Tak Kazka pro Sinuha viyavlena na 5 papirusah napisanih za chasiv XII i XIII dinastij Cej zhe tekst potim buv bagato raziv skopijovanij na ostrakonah protyagom XIX XX dinastij Odin z nih mistit povnij tekst istoriyi napisanij z oboh bokiv Kazka Povist pro dvoh brativ maye tipovo narodnu zabarvlennya obidva brati selyani hliborobi molodshij brat tyazhko pracyuyuchi na poli i vdoma dobuvaye yizhu dlya starshogo i jogo druzhini U kazci jdetsya pro nevirnu druzhinu starshogo brata sho bezuspishno namagalasya spokusiti molodshogo brata Potim vona obmovlyaye na nogo svoyemu cholovikovi zayavivshi sho molodshij brat namagavsya yiyi zbezchestiti Obrazhenij ta prinizhenij molodshij brat za dopomogoyu bogiv ryatuyetsya vid starshogo Vin viddalyayetsya do Livanu v dolinu kedriv de z nim vidbuvayutsya vsilyaki charivni prigodi Zreshtoyu starshij brat sturbovanij doleyu molodshogo dopomagaye jomu povernutisya do Yegiptu Zradliva druzhina viddana smerti i molodshij brat staye faraonom Yegiptu Zovsim do inshogo zhanru vidnosyatsya kazki papirusu Vestkar kinec Serednogo carstva Voni ob yednani spilnoyu ramkoyu faraon IV dinastiyi Hufu Heops nudguye i kazhe svoyim sinam sho vin hoche pochuti vid nih rozpovidi pro starovinu jogo sini Dzhedefhora potim Hafra Hefren nastupnik Hufu iBaufra po cherzi rozpovidayut batkovi kazki Ob yednannya kazok chi opovidan za dopomogoyu ramki kompozicijnij prijom vidomij literaturam Zahodu u pizni chasi napriklad Dekameron i Shodu napriklad Panchatantra Tisyacha i odna nich U papirusi Vestkar vin zustrichayetsya mabut vpershe v svitovij literaturi Viyavleno cikl opovidan pov yazanij z im yam Petubasta faraona chasiv assirijskogo zavoyuvannya rezidenciya yakogo bula v Tanisi i yakij buv pravitelem odniyeyi z chastin krayini Skazannya pro Petubaste bagato v chomu istorichni v nih zgaduyutsya imena inshih yegipetskih volodariv vidomih za annalami assirijskogo carya Ashshurbanapala i napisiv efiopskih faraoniv XXV dinastiyi Ale v cilomu ce ne istorichnij tvir a istorizovani legendi z bezlichchyu dostovirnih i fantastichnih epizodiv Zhittyepisi Najranishi pam yatni napisi Davnogo Yegiptu datuyutsya III tis do n e Metoyu podibnih napisiv bulo pragnennya lyudini do pam yati i vshanuvannya svoyih zhittyevih impulsiv na protivagu smerti Sered suchasnih vchenih nemaye tverdoyi zgodi shodo togo chi isnuvali spravzhni biografichni i avtobiografichni teksti Odnim z osnovnih naukovih argumentiv proti danoyi teoriyi ye te sho ponyattya individualnosti ne isnuvalo yak takogo do epohi Yevropejskogo Vidrodzhennya Zauvayetsya sho vikoristannya zajmennika Ya v davnoyegipetskih pam yatnih zaupokijnih tekstah ne slid sprijmati bukvalno oskilki peredbachayetsya sho yih avtor vzhe pomer I zamist avtobiografichnih pohoronni teksti slid rozglyadati yak suto biografichni Avtobiografiya yak vid literaturnogo zhanru vpershe z yavilasya za faraona Amenemheta I Na pochatku rozpovidi pro Sinuha dopovid pro smert faraona Amenemheta I zdijsnena jogo spivpravitelem i spadkoyemcem Senusertom I 1971 1926 roki do n e pered vijskom ye zrazkom propagandistskoyi literaturi Perevazhna kilkist viyavlenih avtobiografichnih tekstiv tiyeyi epohi yak pravilo vidnosyatsya do pridvornih perepisuvachiv i chinovnikam Pochinayuchi z kincya III dinastiyi na pohovalnih stelah posadovih osib poruch z yih titulami dodayutsya neveliki biografichni detali I lishe za chasiv VI dinastiyi syudi takozh pochinayut vpisuvatisya rozpovidi pro zhittya i kar yeru uryadovciv Zhittyepisni zapisi v grobnicyah stayut bilsh detalnimi v period Serednogo carstva i pochinayut vklyuchati v sebe vidomosti shodo rodini pomerlogo Osoblivo zmistovni i cikavi avtobiografiyi zbereglisya vid chasu V i VI dinastij des seredina XXVI seredina XXIII st do n e Tak v napisu Uashptaha chati ta golovnogo budivelnika faraona V dinastiyi Neferkara sho poagno zberigsya mistitsya dramatichna rozpovid pro raptovu smert cogo velmozhi Car v suprovodi svoyih ditej i pochtu oglyadav budivelni roboti yaki ocholyuvav Uashptah Vin visloviv zadovolennya yih hodom i raptom pomitiv sho chati jomu ne vidpovidaye Viyavilosya sho toj v nepritomnosti Faraon rozporyadivsya perenesti jogo do palacu i negajno viklikati pridvornih likariv Voni z yavilisya zi svoyimi papirusami dovidnikami ale vse yihnye mistectvo viyavilosya marnim virnij sluga carya raptovo pomer Zberigsya ne lishe fragmentarnij zapis ciyeyi istoriyi zberigsya i chudovij barelyef sho vidobraziv yiyi kulminaciyu smert sanovnika Duzhe cikavij napis zalishiv na stinah svoyeyi grobnici poblizu pershogo nilskogo poroga u ninishnogo Asuana Harhuf pravitel najpivdennishij oblasti Yegiptu Elefantini sluzhiv dvom faraonam VI dinastiyi tut jdetsya pro uspishni pohodi do krayini Iam v glib Afriki Za chasiv Novogo carstva deyaki teksti buli prisvyacheni takozh oficeram i soldatam V avtobiografichnih zapisah Piznogo periodu prostezhuyetsya velika napruga togo chasu i chislenni zvernennya do bozhestv shob dosyagti uspihu z yih dopomogoyu v zhitti Vodnochas sami ranni avtobiografiyi opisuvali vinyatkovo dosyagnennya i svyatkuvannya uspishnogo zhittya podibni teksti piznogo chasu istoriyi Starodavnogo Yegiptu chasto vklyuchayut narikannya z privodu peredchasnoyi smerti j v comu plani chimos shozhi na davnogrecki epitafiyi Blizko do nih nalezhit tekst demoticheskogo papirusu Rajlands IX Cej velicheznij papirus v 45 m zavdovzhki spisanij z oboh storin U nomu rozpovidayetsya istoriya zhreckoyi rodini z mista Tayudzhi Istoriya nasichena dostovirnimi pobutovimi detalyami podibno rozpovidyami Sinuha abo Un Amona ne mistit niyakih fantastichnih abo nadprirodnih elementiv Istorichni opisi Suchasni istoriki vvazhayut sho deyaki biografichni abo avtobiografichni teksti ye duzhe vazhlivimi istorichnimi dokumentami Tak biografichni steli sho vstanovleni v molitovnyah grobnic vijskovih polkovodciv sho zhili pri Tutmosi III nadayut veliku chastinu informaciyi stosovno vijn togo chasu v Siriyi i Palestini Stosovno vijskovih kampanij cogo chasu zberigayut u tak zvani Hroniki Tutmosa III visicheni na nizci arhitekturnih pam yatok yaki buli pobudovani v period jogo panuvannya Hroniki Ramsesa II opisuyut bitvu pri Kadesh proti hetskih vijsk i ye pershoyu epichnoyu poemoyu v davnoyegipetskij literaturi sho vidriznyayetsya vid vsih poperednih poezij sho priznachalisya lishe dlya svyatkuvan Povchannya Povchannya Amenemheta I Zhanr povchannya abo vkazivki instrukciyi a takozh zhanr rozdumuyuchi diskursu mozhut buti zgrupovani v ramkah bilsh shirokogo korpusu literaturi mudrosti poshirenoyi v davninu na Blizkomu Shodi Zhanr mav didaktichnij harakter i yak vvazhayut vhodiv v Serednomu carstvi v programu osviti pisarya Prote povchannya chasto vklyuchayut v sebe rozpovidni elementi rozvazhalnogo harakteru Ye dokazi togo sho teksti povchannya buli stvoreni v pershu chergu ne dlya vikoristannya v osviti a v ideologichnih cilyah Tak vigadane povchannya Amenemheta I bl 1991 1962 roki do n e svoyim sinam daleko vihodit za ramki shkilnoyi filosofiyi i nemaye niyakogo vidnoshennya do shkoli v poperedzhenni svoyih ditej buti virnimi caryu Teksti povchannya navpaki nagoloshuyut na neobhidnosti dotrimannya prijnyatih dogm Klyuchovimi slovami v vikladanni tekstiv ye znat rh i navchiti sba yt Ci teksti zazvichaj mayut nazvu povchannya zroblene X mu dlya Y a de X mozhe buti avtoritetnoyu figuroyu napriklad chati abo faraonom sho nadaye moralnu vkazivku svoyemu sinovi abo svoyim sinam Inodi vazhko viznachiti skilki ye vigadanih adresativ oskilki v odnomu teksti inodi vikoristovuyetsya i yedine i mnozhinne chisla Prikladami zhanru povchannya ye Principi Ptahotepa Povchannya Kagemni Povchannya Imhotepa Povchannya Dzhedefhora Povchannya dlya carya Merikara Povchannya Amenemheta Povchannya Hardzhedefa Virnopiddane povchannya i Povchannya Amenemope Zberezheni vid Serednogo carstva povchalni teksti vse napisani na papirusah Zhodnih osvitnih ostrakonaiv vid Serednogo carstva ne zapisano Povchannya Imhotepa ne zbereglisya a vid Povchannya Dzhedefhora sin faraona Heopsa budivelnika piramidi ostannogo zalishilisya lishe neznachni urivki Samij rannij priklad derev yanogo shkilnogo doshka z kopiyeyu navchalnogo tekstu povchannya Ptahotepa shodit do XVIII dinastiyi Napisano lakonichnoyu ta obraznoyu movoyu chudovim stilem Skladayetsya z 45 abo 46 bilsh mensh rozgornutih inodi podibnih za zmistom nastanov Voni duzhe konkretni velika yih chastina vvoditsya umovnim Yaksho ti Povchannya Ptahotepa i Kagemni obidva znajdeni na papirusi Prissom napisanij za XII dinastiyi Virnopiddane povchannya zbereglosya lishe v rukopisah Novogo carstva hocha kopiya pershoyi polovini zberigayetsya na kam yanij steli na chest chinovnika Sehetepibre XII dinastiyi Povchannya Merikara Amenemheta i Hardzhedefa ye spravzhnimi tekstami Serednogo carstva ale zberigayutsya lishe v kopiyah Novogo carstva Povchannya Amenemope ye kompilyaciyeyu Novogo carstva Povchannya isnuvali do kincya epohi Piznogo carstva Povchannya yakogos Anhsheshonka sho mistitsya v papirusi Britanskogo muzeyu ta povchannya z Luvrskogo papirusu nichim ne vidriznyayetsya vid povchan periodu Davnogo carstva Plachi besidi dialogi ta proroctva Proroctvo Neferti Do zhanru Serednogo carstva prorochih tekstiv plachiv besid dialogiv abo apokaliptichnoyi literaturi nalezhat taki tvori yak Visliv Ipuvera Proroctvo Neferti i Besida rozcharovanogo zi svoyim duhom vidnosyatsya do Pershogo perehidnomu periodu Naskilki vidomo cej zhanr ne mav precedentiv v Starodavnomu carstvi i niyakih originalnih tvoriv ne bulo napisano v Novomu carstvi Tim ne mensh tvori tipu Proroctvo Neferti chasto kopiyuvalisya v ramessidskij period Novogo carstva koli cej zhanr Serednogo carstva buv kanonizovano ale pripineno Yegipetska prorocha literatura vidrodilasya v greckij dinastiyi Ptolemeyiv i v rimskij period koli napisani buli taki tvori yak Demotichna hronika Orakul agncya Orakul gonchara ta dva prorochih teksti v yakih golovnim geroyem ye Nektaneb II bl 360 343 do n e U tekstah Serednogo carstva temami sho ob yednuyut ye rizni pesimistichni prognozi opisi religijnih i socialnih zmin i velikogo rozladu po vsij zemli chasto zustrichayutsya sintaksichni formulyuvannya potim zaraz I hocha praktichno vsi ci teksti opisuyut rizni narikannya Proroctvo Neferti vidstupaye vid ciyeyi modeli i opisuye pozitivne virishennya vinikayuchih svitovih problem Dane opovidannya zbereglosya lishe na zrazkah XVIII dinastiyi Razom z tim u zv yazku z politichnim zmistom Proroctvo Neferti bulo spochatku napisano pid chas abo nevdovzi pislya pravlinnya faraona Amenemheta I Deyaki doslidniki vvazhayut jogo politichnim pamfletom sho priznachavsya dlya pidtrimki novoyi XII dinastiyi yaka bula zasnovana Amenemhetom I sho uzurpuvav tron pislya Mentuhotepa IV z XI dinastiyi V opovidanni faraon Snofru 2613 2589 roki do n e z IV dinastiyi viklikaye v sud mudrecya vchitelya i svyashennosluzhitelya Neferti Neferti opovidaye faraonu proroctva pro te sho skoro zemlya uvijde v epohu haosu natyakayuchi na Pershij Perehidnij period i sho lishe pravednij volodar na im ya Amen zmozhe vidnoviti kolishnyu slavu i mogutnist derzhavi V Ameni rozpiznayetsya Amenemhet I Analogichna model peretvorennya burhlivogo i haotichnogo periodu v zolotij vik zavdyaki faraonu ryativnikovi prostezhuye v Orakuli agncya i Orakuli gonchara hocha dlya yih chitachiv yaki meshkali za chasiv rimskogo panuvannya mozhlivogo ryativnika potribno bulo she chekati v majbutnomu Cikavimi ye vid besidi de vigadani glyadachi vidigrayut duzhe aktivnu rol v procesi obminu dialogami Yaskravimi prikladami ye Visliv Ipuvera za chasiv XII dinastiyi zbereglosya lishe na papirusah chasiv XIX dinastiyi ta Besida rozcharovanogo zi svoyim duhom Ba blizko XII dinastiyi zbereglasya na originalnomu fragmenti papirusu XII dinastiyi Berlinskomu papirusi 3024 V pershomu mudrec Ipuver zvertayetsya do nenazvanogo faraona ta jogo pochtu de opisuye zhalyugidnij stan v yakomu opinilasya krayina Vin zvinuvachuye volodarya v nezdatnosti dotrimuvatisya spravzhnih carskih chesnot Cej tekst rozcinyuyut yak svoyeridne poperedzhennya nastupnim caryam abo yak sprobu legitimizaciyi pravlyachoyi dinastiyi protistavlyayuchi yiyi panuvannyu burhlivij period yakij buv do cogo U drugomu teksti lyudina rozpovidaye pro rozmovu pid chas zustrichi zi svoyim Ba elementom yegipetskoyi dushi pro te sho vin prodovzhuye zhiti v rozpachi i shukaye smerti yak sposobu dlya vtechi vid zemnih strazhdan Bajki Sered demotichnih tekstiv v period Piznogo carstva zustrichayetsya novij ranishe nevidomij v Yegipti kazkovij zhanr blizkij za svoyeyu specifikoyu bajci bo v nomu vsi dijovi osobi lishe tvarini Vtim ce ne samostijni bajki voni ye chastinoyu bilsh velikogo tekstu mifologichnogo zmistu sho opovidaye pro prigodi v Efiopiyi oka soncya bogini donki Ra yaka prijnyala obraz kishki Ra posilaye za svoyeyu donkoyu boga Tota Ostannij peretvoryuyetsya to v paviana to v shakala i namagayuchis zdobuti doviru bogini kishki rozpovidaye yij bajki zi svitu tvarin Sered nih bajki pro kishku i shuliku leva i mishu ta in Bajka pro leva i mishi duzhe shozha na vidpovidnu bajku Ezopa misha ryatuye zhittya mogutnomu levu yakij potrapiv v teneta yaki rozstavleni lyudinoyu tomu sho lev do cogo podaruvav mishi yaka bula v jogo vladi zhittya Kozhna bajka yak ce i nalezhit zakinchuyetsya morallyu yaka poyasnyuye yiyi sut Lejdenskij papirus yakij mistit ci bajki vidnositsya do I II st n e ale vvazhayetsya sho yegipetska bajka isnuvala znachno ranishe cogo papirusu oskilki deyaki malyunki satirichnogo harakteru sho zobrazhuyut tvarin i vidnosyatsya do epohi Ramessidiv ye nache ilyustraciyami do yiyi syuzhetiv Zustrichayutsya bajki takozh v inshih papirusah okrim Lejdenskogo Z oglyadu na ce vcheni vislovlyuyut pripushennya sho bajka pronikla do Starodavnoyi Greciyu z Yegiptu abo u greckij ta yegipetskij bajki bulo zagalne dzherelo Epistolyarnij zhanr Zrazkovi abo suprovidni listi zgrupovani v yedinij literaturnij zhanr Zgornutij papirus z mokroyu gryazovoyu pechatkoyu vikoristovuvavsya dlya peresilannya dalekih listiv v toj chas yak ostrakoni chasto vikoristovuvalisya dlya peredachi korotkih neoficialnih listiv priznachenih dlya oderzhuvachiv sho meshkali poblizu Listi z oficijnim carskim listuvannyam spochatku pisalisya iyeratichnim shriftom a inodi z oglyadu na vazhlivist podibnih poslan zobrazhuvalisya iyeroglifami na kameni Rizni teksti napisani shkolyarami na derev yanih doshechkah vidnosyat do zrazkovih listam Deyaki privatni listi shkolyariv sluguyut prikladom epistolyarnih zrazkovih poslan yaki skladalisya yihnimi vchitelyami abo batkami Vtim ci listi zridka vklyuchalisya do skladu navchalnih rukopisiv Zamist nih tudi pomishalisya nasampered vigadani teksti Zagalna movna formula yaka vikoristovuyetsya v podibnih poslannyah zvuchala yak Oficijnij A zvertayetsya do pisarya tobto uchnya B Najdavnishi privatni listi buli viyavleni v pohovalnomu hrami faraona Dzhedkara Isesi 2414 2375 roki do n e z V dinastiyi Inshi podibni listi datuyutsya VI dinastiyeyu koli osobisti poslannya pochali peretvoryuvatisya v okremij literaturnij pidzhanr Osvitnya zbirka Kniga Kemita sho vidnositsya do XI dinastiyi mistit perelik riznih epistolyarnih vitan j zakinchuyetsya rozpoviddyu u formi lista sho ye pam yatnim zhittyepisom Takozh z chasu Serednogo Carstva bulo viyavleno j inshi privatni listi shozhi na Knigu Kemita Papirus Hekanahta napisanij zamozhnim zemlerobom chasiv XI dinastiyi yavlyaye soboyu najdovshij privatnij list za vsyu istoriyu Starodavnogo Yegiptu Naprikinci epohi Serednogo Carstva sposterigayetsya deyaka standartizaciya epistolyarnih formul yaki vikoristovuyutsya dlya peredachi nizki poslan nache v depeshah vidpravlenih v fortecyu Semne v Nubiyi pid chas pravlinnya faraona Amenemheta III 1860 1814 roki do n e Podibni poslannya takozh skladalisya protyagom usih troh dinastij Novogo Carstva Vodnochas pershi zvernennya do pomerlih vidomo z epohi Davnogo Carstva napisannya specialnih poslan do bozhestvam v epistolyarnij formi pochatok praktikuvatisya lishe v period Novogo Carstva i stalo duzhe populyarnim pid chas caryuvannya perskih cariv i Ptolemeyiv Epistolyarnij Satirichnij list z papirusu Anastasi I bulo napisano pri XIX dinastiyi i ye zrazkom pedagogichnogo didaktichnogo tekstu yakij bulo skopijovano uchnyami na chislennih ostrakonah V nomu mistitsya vitannya z usima pobazhannyami dlya cogo i podalshogo zhittya ritorichne sklad tlumachennya zmistu aforizmiv u literaturi zastosuvannya matematiki do inzhenernih zavdan i rozrahunku postavok dlya vijska geografiya Zahidnoyi Aziyi Krim togo nazivayut jogo polemichnim traktatom v yakomu mova jde pro vivchennya riznih terminiv dlya poznachennya misc profesij i rechej Tak ne prijnyatno bulo prosto znati geografiyu i nazvi misc Zahidnoyi Aziyi ale vazhlivo bulo vrahovuvati takozh yiyi topografiyu i mozhlivi marshruti Shob polegshiti vivchennya materialu danij tekst vikoristovuye sarkazm ta ironiyu Graffiti Davnoyegipetski grafiti rozglyadayutsya yak okremij literaturnij zhanr Pid chas Novogo Carstva pisari sho pobuvali v miscyah roztashuvannya starodavnih pam yatnikiv chasto zalishali povidomlennya na stinah svyashennih hramiv i piramid sho perevazhno uslavlyayut ci sporudi Deyaki vcheni ne vvazhayut sho ti hto zalishili podibni napisi buli zavzhdi pisaryami Jmovirno sered nih buli takozh zvichajni prochani i starodavni turisti yaki vidviduvali svyati miscya shob takim chinom zvernutisya do bogiv Isnuye dokaz u viglyadi navchalnogo ostrakonu viyavlenogo v grobnici Senenmuta sho shabloni dlya podibnih grafiti skladalisya v shkolah pisariv Tak v odnomu z grafiti zalishenih na stinah v pohovalnomu hrami faraona Tutmosa III v Dejr el Bahri vivodyatsya u viglyadi molitvi zmineni Principi Ptahotepa Starodavni pisari zazvichaj namagalisya robiti svoyi napisi na stinah tak shob yih mozhna bulo vidrizniti sered inshih podibnih Chasto ce prizvodilo do togo sho odni grafiti vpisuvalisya poverh inshih takim chinom spotvoryuyuchi zmist poperednih poslan Poeziya i pisenna tvorchistZaupokijni virshi buli poklikani zberegti dushu faraona pislya smerti Teksti Piramid ye odnim z pershih zberezhenih prikladiv poetichnih virshiv v religijnij literaturi Ci teksti ne narodzhuyutsya ni v odnij z poperednih piramid abo grobnic do panuvannya faraona Unasa 2375 2345 roki do n e yakij zviv svoyu piramidu v Sakkari Voni vikonuvali funkciyu zberezhennya i oberigannya dushi gosudarya v potojbichnomu zhitti Zreshtoyu podibni napisi stali zobrazhati takozh v grobnicyah bagatoh carskih piddanih Riznomanitni zbirki ritualnih tekstiv zgodom vijshli z Tekstiv Piramid zokrema Teksti Sarkofagiv 125 glava Knigi Mertvih Litaniya Ra i Kniga Am Tuat Voni skriz zapisuvalisya na papirusah v epohu Novogo Carstva do samogo zanepadu yegipetskoyi civilizaciyi Virshi stvoryuvalisya dlya togo shob vihvalyati carsku vladu Tak napriklad v hrami Amona Ra v Karnaci faraon Tutmos III z XVIII dinastiyi nakazav zvesti stelu na chest svoyih vijskovih peremog v yakij v poetichnomu stili bogi vsilyako blagoslovlyali jogo i garantuvali peremogu nad vorogami Yegipetski virshi buli takozh viyavleni na derev yanih pismovih doshechkah vikoristovuvanih shkolyarami Krim uslavlenih faraoniv virshi takozh prisvyachuvalisya riznim bozhestvam i navit richci Nil Gimni i pisni sho zbereglisya z chasiv Davnogo carstva skladalisya zdebilshogo z rankovih vitalnih molitov yaki pidnosilisya bogam pokrovitelyam v hramah U el Lahune buv viyavlenij takozh cikl pisen prisvyachenij faraonu Senusertu III 1878 1839 roki do n e z Serednogo Carstva Vvazhayetsya sho ci pisni mali svitskij harakter i priznachalisya dlya vitannya faraona v Memfisi inshi doslidniki rozglyadayut yih yak religijni teksti vtim zauvazhuyut sho mizh svitskimi i religijnimi pisnyami vidminnist ne duzhe virazhena Pid chas volodaryuvannya faraona Ehnatona v grobnicyah Amarni a takozh v grobnici carya Ejye z XVIII dinastiyi zustrichayetsya Velikij Gimn Atonu bozhestvennomu sonyachnomu disku yakij shanuvavsya v Amarnskij period Ce spravzhnij shedevr religijnoyi liriki Aton osyavaye i zigrivaye zemlyu i vse na nij zhive vin ospivuyetsya yak vtilennya krasi prirodi dzherelo zhittya na zemli tvorec vsih krayin i riznih narodiv yaki rozmovlyayut riznimi movami tvorec vsogo zhivogo Gimn ne mistit ni mifologichnih vidstupiv ni zgadok inshih bozhestv Znajdeno podibnist mizh formulyuvannyam ciyeyi kompoziciyi i poslidovnistyu virshiv z Knigi Psalmiv zokrema v psalmi 104 Z gimniv epohi Serednogo carstva zvernenih do bozhestvam najbilshimi literaturnimi dostoyinstvami vidriznyayetsya gimn do Hapi bogu Nilu Kilka versij gimnu sho zbereglisya vidnosyatsya do epohi Novogo carstva ale jmovirno sho ce lishe pizni zapisi yaki svidchat pro populyarnist tvoru Gimn viklikaye podvijnij interes po pershe v nomu yaskravo vidbivayetsya stavlennya yegiptyan do velikij richci kotra ne tilki stvorila yih krayinu a j protyagom tisyacholit goduye yiyi naselennya po druge ci pochuttya virazheni v nomu v yaskravij hudozhnij formi Gimn ne ye molitvoyu ne zbirkoyu prohan a same virazhennyam zahoplennya i vdyachnosti velikij prirodi yaka daruye zhittya krayini ta narodu Gimn poetichno ospivuye zhittyedajnu silu vod i povenej Nilu radist narodu pid chas rozlivu nebezpeki yaka zagrozhuyut krayini v zv yazku z zapiznennyam rozlivu Lishe odin z poetichnih gimniv zberigsya napisanim demotichnim pismom razom z tim ye nizka analogichnih prikladiv yegipetskih gimniv z epohi Piznogo periodu yaki zobrazheni iyeroglifami na stinah hramiv Poryad z tradicijnimi zhanrami lishe z chasiv Novogo carstva vidomo pro she odin zhanrom lyubovnu liriku Zdebilshogo yih pochali zapisuvati v piznomu periodi prote pripuskayut sho lyubovni virshi isnuvali zadovgo do togo yak voni buli zapisani Samij fakt yih zapisi v epohu Novogo carstva poyasnyuyetsya pidvishennyam kulturnogo rivnya perepisuvachiv a takozh zbilshennyam yih chiselnosti Z cogo seredovisha z yavlyalosya vse bilshe i bilshe osib yaki cikavilisya narodnoyu tvorchistyu zokrema lyubovnimi pisnyami Doslidniki porivnyuyut yegipetski pisni pro kohannya z Pisneyu pisen Solomonovih posilayuchis na poznachennya sestra i brat po vidnoshennyu do tih hto lyubit odin odnogo Yak antiteza zagalnoposhirenoyi dogmi pro bezsmertya najtisnishim chinom pov yazanoyi z kultom Osirisa v epohu Serednogo carstva z yavilasya tak zvana Pisnya Arfista Pisneyu Arfista v yegiptologiyi nazivayut sukupnist blizko 15 tekstiv sho dijshli vid periodu Serednogo ta pochatku Novogo carstva ostanni prote ye kopiyami abo versiyami davnishih srednoegipetskih originaliv Ci teksti pov yazani mizh soboyu zagalnim napryamkom dumki odnim svitovidchuttyam i svitosprijnyattyam Yih vikonuvalisya arfisti i buli movbi fakultativnim dopovnennyam do zagrobnogo ritualu faktichno jogo zaperechuyuchi Najdetalnisha versiya Pisni arfista zbereglasya v papirusi Harris 500 chasu Novogo carstva Vona napisana na serednoyegipetskoyu movoyu i vidnositsya do chasu faraona XI dinastiyi Intefa Maye yaskravij lirichnij harakter i povinna bula vikonuvatisya pid chas vecheri gostej na oficijnih benketah Teksti Piramid Kniga Am TuatVplivLiteratura Starodavnogo Yegiptu vplinula na davnogrecku i arabsku literaturu Tak podiyi Istoriyi pro vzyattya Ioppiyi pov yazuyut z tim yak ahejci uvijshli vseredinu stin Troyi za dopomogoyu troyanskogo konya Cej zhe tvir stav osnovoyu dlya istoriyi pro Ali Babu z Tisyacha i odniyeyi nochi Bulo vislovleno takozh pripushennya sho rozpovidi pro Sindbada moreplavcya buli naviyani Povistyu pro poterpilogo avariyu korablya Deyaki pam yatniki yegipetskoyi literaturi buli prokomentovani vchenimi starodavnogo svitu Napriklad rimskij istorik Josip Flavij v svoyih robotah z istoriyi chasto posilayetsya na istorichni teksti Manefona suprovodzhuyuchi yih dokladnimi roz yasnennyami GalereyaCya stattya mistit neperekladeni fragmenti inozemnoyu movoyu Vi mozhete dopomogti proyektu pereklavshi yih ukrayinskoyu with for the name from the The of the Egyptian princess Neferetiabet dated c 2590 2565 BC from her tomb at with carved and painted on a record written in script it describes an inspection of royal tombs in the and is dated to the 16th regnal year of c 1110 BC An with script mentioning officials involved in the inspection and clearing of tombs during the c 1070 945 BC Columns with inscribed and painted from the hall of the at Luxor built during the reign of r 1279 1213 BC Seated statue of an Egyptian holding a document in his lap found in the western cemetery at 25th to 24th centuries BC Wooden statue of the scribe 5th or 4th dynasty of the from c 2500 BC from the now located at the of The of Minnakht chief of the inscriptions dated to the reign of r 1323 1319 BC One of the a collection of hieratic dated to the of the A copy on of the written in script The although written in during the to dynasties contains the which is written in a phase of that is dated to the A raised relief depiction of accompanied by deities the death of Amenemhat I is reported by his son in the The in bird form one component of the that is discussed in the Middle Kingdom discourse A blind from a mural of the 15th century BC script on an made of the script was written as an exercise by a schoolboy in Ancient Egypt He copied four from the vizier Khay who was active during the reign of A of a man named Ba seated sniffing a sacred while receiving libations Ba s son Mes and wife Iny are also seated The identity of the libation bearer is unspecified The stela is dated to the of the period The of Pharaoh Tutmos III at Artistic of a canine figure at the built during the The trilingual in the British MuseumPosilannyaPortal Starodavnij Yegipet DzherelaFoster John Lawrence 2001 Ancient Egyptian Literature An Anthology Austin University of Texas Press ISBN 0 292 72527 2 Erman Adolf 2005 Ancient Egyptian Literature A Collection of Poems Narratives and Manuals of Instructions from the Third and Second Millennia BC New York Kegan Paul ISBN 0 7103 0964 3 Gunter Burkard Heinz J Thissen Einfuhrung in die altagyptische Literaturgeschichte I Altes und Mittleres Reich Einfuhrungen und Quellentexte zur Agyptologie Bd 1 3 Auflage LIT Munster 2008 ISBN 3 8258 6132 5 Damien Agut Mabordere et Michel Chauveau ed Heros magiciens et sages oublies de l Egypte ancienne Une anthologie de la litterature en egyptien demotique Paris Les Belles Lettres coll La Roue a livres 2011 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Literatura Starodavnogo Yegiptu Forman ta Quirke 1996 s 26 Wente 1990 s 54 55 58 63 Parkinson 2002 s 295 296