Лящі́вка — село в Україні, у Золотоніському районі Черкаської області. Входить до складу Іркліївської сільської громади. У селі мешкає 1281 особа.
село Лящівка | |
---|---|
Країна | |
Область | Черкаська область |
Район | Золотоніський район |
Громада | Іркліївська сільська громада |
Код КАТОТТГ | UA71040130120039867 |
Облікова картка | картка |
Основні дані | |
Засноване | до 1575 р. |
Населення | 1281 |
Поштовий індекс | 19960 |
Телефонний код | +380 4739 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°32′24″ пн. ш. 32°40′39″ сх. д. / 49.54000° пн. ш. 32.67750° сх. д.Координати: 49°32′24″ пн. ш. 32°40′39″ сх. д. / 49.54000° пн. ш. 32.67750° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря | 103 м |
Місцева влада | |
Адреса ради | с. Іркліїв |
Карта | |
![]() Лящівка | |
![]() Лящівка | |
Мапа | |
Історія
Перше поселення Лящівки виникло біля річки Лящівочки. Зараз це місце на острові, оточеному водосховищем. Можливо, що хтось один оселився на високому березі річки, бо це місце при найбільших повенях ніколи не заливалось. Скоріше за все, прізвище першого поселенця було Козуля, бо й зараз у Лящівці майже половина жителів мають це прізвище. Відкіля він? Мабуть, що з Горошина, бо і там прізвище Козуля дуже поширене, а с. Горошине, що стоїть на Сулі, безумовно, старіше за Лящівку, про нього є запис у якихось літописах ще часів Київської Русі.
Куток, на якому жив козуля звався «Козулівка», а недалеко було дворище дворянина Кривусьова (певно, якийсь козак Кривусь за вислуги отримав дворянське звання і перемінив своє прізвище на Кривусьов). Там же, на вигоні, стояла церква, а згодом, як збудували церкву на горі, на місці де вона була, залишилась капличка. В якому році її зруйнували — невідомо. Куток, де стояла ця капличка, звався «Церковщина».
Населення, що проживало на цій території, вело боротьбу з половцями, які доходили до р. Сули, але через Сулу їх не пускали. Про це свідчить те, що й зараз знаходяться наконечники стріл на Романовому горбі в Лящівці. Ці наконечники є і на півдні України, де жили свого часу половці. Крім того, археологи розкопали в селі комплекс, що розміщується на високому мисі (26 м) третьої надзаплавної тераси правого берега Сули, мав округлу лінію валів та ровів діаметром 50 м. За Ю.Ю. Моргуновим, на цьому місці спочатку існувало відкрите селище Х — середини ХІ ст. (5,0 га); поряд селище (2,0—3,0 га) ХІІ—ХІІІ ст. Вздовж схилу річки помітно дворядний ескарп Змієвого валу.
У XIII ст. на території, де зараз с. Лящівка, посунули монголо-татарські племена. 1239-1241 рр. вся територія теперішньої України, у тому числі і територія с. Лящівки, була підкорена монголо-татарами. На населення татарські завойовники наклали важку данину — забирали майже все. Крім того, із села забирали столярів, майстрів — людей, які уміли робити цеглу, зводити будинки.
У XIV ст. Литва скористалась ослабленням татар і визволила частину України. У XVI ст. Лящівка потрапила під владу шляхтича Вишневецького. Поляки поселились на Городищі і зайняли найкращі землі села. Населення не терпіло загарбників села. Вони об'єднались на чолі з отаманом Куліковим і в 1575 р. підняли повстання проти поляків. Це повстання переросло у справжню селянську війну під керівництвом Кулікова. Були спалені польські маєтки. Багато поляків було вбито, а решта утекла. На Городищі похований Куліков, де насипана могила і називається Кулікова.
Про побут і звичаї поляків, що жили на Городищі свідчать знахідки селян. Так, Коротич Мусій, розкопуючи кручу біля притоки Сули Рівця, знайшов пляшку, у якій був спирт. Сама вона лежала в труні. Відомо, що поляки виготовляли спирт і ставили померлим разом з їжею і іншими напоями. Розкопаний також і посуд, у якому була їжа. Цей посуд належить до XVI ст. До реформи 1861 р. усе село складалось із трьох станів:
- козаки (приблизно половина)
- мужики (трохи менше)
- невелика кількість дворян (Вовнії, Дмитренки, Пацьори, Кривусьови)
Було дві громади — мужича і козача, а також дві управи (місця перебування сільської адміністрації)
Землеволодіння теж знаходились окремо, як у степу, так і на луках. Між мужиками і козаками ішла постійна ворожнеча. Проте, ця різниця поступово стиралась — після реформи 1861 р. розшарування на бідних і багатих зрівнювало і козацькі, і мужицькі сім'ї.
Кріпосний лад в селі існував до 1861 р. Село тоді ділилось на кріпосних і козаків (вільних). Влада в селі була в руках двох управ:
- козацька управа (містилася на горі)
- управа селян-кріпаків (містилася на Стовпищі)
В селі у 1763 році була церква Різдва Пресвятої Богородиці.
Селяни-кріпаки належали двом поміщикам: Сперанському, що мав маєток у с. Велика Бурімка, і панові Петлі, що жив у с. . Більшість кріпаків не мали ні тягла, ні реманенту. Селяни, що мали тягло, називались тягловими, бо відбували панщину своїм тяглом. Ці селяни, разом з тягло, відбували панщину у поміщика 4 дні на тиждень, тоді як інші — 5. Великі права на селі віддавалися соцькому, що тяжко карав селян за різні провини. Кріпосні Сперанського часто піднімали повстання. Так, у 1765 р. почалось повстання в с. Кліщинці, яке перекинулось і на Лящівку. Організатором повстання був Іван Онейко, що працював при дворі пана.
Село є на мапі 1787 року.
Кріпаки ходили до управи, що була в Лящівці. Становище селян було важке. Крім того, що вони працювали у Сперанського іноді 5 разів на тиждень, а у жнива взагалі 6, ще й віддавали князеві кури, яйця, качок, яйця, рибу як повинність, платили десяту частину врожаю на церкву.
З російсько-турецької війни у 1878 р. повернулося 12 лящівських учасників: Мусій Зозуля, Сава Козуля, Семен Козуля, Степан Запара та ін.. А Мусій Таряник повернувся з трьома Георгіївськими хрестами — найвищою царською солдатською нагородою.
Щоразу, коли княгиня Є.Кантакузен проїжджала через Лящівку, зупинялася біля двору Таряника. Вітала його, давала 5-10 крб. золотом. Він одержував також велику пенсію — 25 крб. щомісяця (в той час, як сільський староста одержував 1 крб.). Після його смерті у 1912 р. на його могилі поставили хрест з вирізаним написом «Кавалер трьох Хрестів Святого Георгія».
Були нагороджені двома Георгіївськими Хрестами Калюжний С. І., Кулик Г. А., Пацьора А. А.
З другої половини XIX ст. почав поширюватися гужовий вид транспорту. За 1000 км їздили волами в Крим по сіль. Не один рік тривали ті переїзди. З Лящівки щороку виїжджало до 40 осіб. На вози грузили до 2 т вантажу. Один з чумаків — Козуля Іван Данилович (1826 р.н.) був грамотним, хазяйновитим, людиною великої сили волі, він став чумацьким отаманом. Заключав договори на доставку солі в північні міста і села. Довгих 7 років протягом російсько-турецької війни цей чумацький обоз перевозить сіль в Білорусь, Чернігів, Житомир, а звідти в Одесу та Ізмаїл — боєприпаси для російських окупантів. Повернувся додому з великою сумою грошей, мав 40 пар волів, 20 підвід. Відгодовує і продає худобу, знову отримує велику суму грошей і в 1884 р. купує у княгині Є. Кантакузен 600 десятин орної землі та 150 десятин лугової. Сім'я в нього була велика, але з 22 дітей виросло лише 13.
Бурхливих подій на території Лящівки в 1905—1907 роках майже не було. У 1905 році, коли почався революційний рух в Росії, старі жителі пам'ятають селянські заворушення. Основне, чим хотіли володіти селяни, була земля. У центрі села був магазин і, щоб виявити своє невдоволення тодішньою владою, чомусь розгромили його. Розривали матерію, затоптували її в грязь, розбивали все, що було на прилавках. Потім зібралося багато селян на території колишнього заводу в Михайлівці, сюди ж прибув чоловік з Великої Бурімки і проводив агітацію (прізвище встановити не вдалося).
У Лящівку в той час, приїжджав представник від партії більшовиків Єгорін. Він привозив екстремістські газети і листівки, які розповсюджував серед народу. З незаможних селян було обрано в Лящівці комітет. Він був тісно зв'язаний з партією і діяв під її керівництвом. Багатії були вороже настроєні проти комітетників. Вночі, коли ті поверталися із свого засідання, двох було вбито із-за рогу на вулиці.
До 1908 року в селі була одна церковноприходська школа, а в 1908 році відкрито земську початкову школу з трьома класами навчання і трьома учителями. Перший клас був дуже великий, десь осіб 70—80. Більшість, навчившись сяк-так писати і читати, залишали школу з другого класу і екзамен після третього класу здали десь осіб 10-15.
Медичним обслуговуванням Лящівка користувалась у Великій Бурімці, де була амбулаторія, а, згодом, лікарня яку збудувало і утримувало земство. При захворюванні селяни звертались до бабів-шептух. Ветеринарну допомогу також здійснювали коновали.
Сім'ї були багатодітні, 5-10-15 дітей у сім'ї вважалось нормальним явищем. Звичайно, більшість із цих дітей вмирали, не досягши дорослого віку.
Навесні 1918 року, під впливом злочинних закликів комуністів, селяни почали відбирати поміщицьку землю.
Під час Визвольних змагань контроль над селом мали гайдамаки Скоропадського та війська УНР.
Також через село проходили денікінці та червоні. Остаточно у селі ствердилась червона окупація.
За даними Черкаського округового статистичного бюро на 01.01.1926 року в с. Лящівка проживало 4025 осіб.
У 1928 — 1929 роках почалась примусова колективізація. Був організований колгосп «П'ятирічка». Під час колективізації багатших селян розкуркулювали та висилали з села, а їхнє майно забирали в колгоспи. Часто їхні діти, якщо не їхали з батьками, поневірялись по чужих хатах. У селян виконавці викачали весь, до єдиної зернини, хліб. Люди їли качани з кукурудзи, листя з дерев. Не було солі, картоплі, буряків, квасолі. Загалом — нічого не зосталося в селянина. Хто зумів заховати хліб десь у ямі — той і вижив. У кого нічого не було, хто чесно віддав все державі, голодував і вмирав. Люди ходили весною і літом на луки рвали там лугову цибулю, їли там і вмирали. На селі була група людей, яка їздила селом, збирала померлих і ховали в землю без труни в неглибоких ямах. В селі Велика Бурімка зосталась в зиму в землі картопля. Весною люди ходили копати і їли. Пекли дорогою на жестянках і їли. Але за неї били людей виконавці, зганяли з площі, відбирали торби, закидали їх у глибокі ями. Від голодної смерті померло (зі спогадів очевидців) до 1000 чоловік. Багато сімей вимерли повністю.
До 60-річчя Голодомору депутати сільської ради збирали свідчення очевидців про кількість померлих в ті роки. Але через те, що багато жителів та їх нащадків виїхали з села в роки індустріалізації, післявоєнної відбудови, при переселенні, коли частина земель старого села стало дном Кременчуцького водосховища — дані про багато сімей вже не можна було зібрати.
Як пам'ять про померлих в роки Голодомору, на початку сільського кладовища насипано символічну могилу та встановлено в 1993 році високий Хрест з написом «Жертвам Голодомору 1932—1933 років».
Не минули село і події 1936—1937 років, було репресовано багато жителів села. Їхні добрі імена реабілітовані в 1962 році.
Окупована територія села Лящівки була з 12 вересня 1941 року по 18 вересня 1943 року.
22 липня 1942 року було закатовано німцями, при допомозі місцевих поліцаїв, 64 жителі села, які були поховані в силосній ямі в Журавському яру. В 1943 році їх останки були перепоховані. В 1987 році на місці загибелі та поховання були встановлені гранітні пам'ятники, замість саморобних.
В кінці 1942 року та в першій половині 1943 року більше двохсот молодих людей було, в тому числі і примусово, відправлено на роботи в Німеччину, Австрію та Чехію. Там вони працювали в хазяїнів та на промислових об'єктах. Особливо важко було працювати на заводах і фабриках, різноманітних будівництвах, де була непосильна робота та постійно супроводжував голод. Зате це врятувало їм життя восени 1943 р. під час битви за Дніпро, де полягли тисячі новомобілізованих.
Перед вимушеним відступом радянських військ у вересні місці 1941 року — для боротьби з німецько-нацистськими окупантами в районі Великої Бурімки був залишений партизанський загін Комашка Д. С. і Славського М. Т. Загін не давав спокою окупантам — знищував живу силу і техніку ворога, перешкоджав вивозити награбоване зерно і худобу в Німеччину. Партизани виводили з ладу лінії зв'язку, псували молотарки, зривали обмолот урожаю. Та в ніч з 5 на 6 квітня 1942 року партизанів видав Бондаренко І. І. Загін було розгромлено, лише небагатьом вдалося уникнути фізичної розправи.
В Михайлівці і в урочищі «Березовому» приймали звернення по радіо від Радінформбюро, накази Верховного Головнокомандуючого товариша Сталіна. Потім, через листівки, розповсюджували новини серед населення, повідомляли про чергові полювання поліцаїв за молоддю для відправки до Німеччини, закликали жителів до саботажу. Авжеж, комуністам самим потрібне було гарматне м'ясо.
До 900-річчя Лящівки
- Моє село Лящівка
- (Вірш присвячений 900-річчю села Лящівка — 22. 09. 2013.)
- Під голубим шатром небес
- Стоїть прадавняя Лящівка.
- Краса її не знає меж,
- Моє село — моя домівка.
- В моїм селі все рідне і знайоме,
- Стежинка кожна, кожне деревце,
- Долина, Слобода, і та старенька школа,
- Що всіх манила на своє крильце.
- Високий горб, і насип, і тунель,
- Й напівзруйновані старі бики,
- Це— символи Лящівської оселі,
- Які пройшли із нею крізь віки.
- Під сімома замками таємниці буртів,
- Лише в майбутнім вчені їх відкриють.
- Й нащадки предками пишатись будуть,
- Що боронили Русь і древній Київ.
- Не стерлись з пам'яті безмежні луки,
- З річками, що грайливо так текли.
- Водилися у них і карасі і щуки,
- Й лящі, що й назву для села дали.
- Лящівочка, Бурімочка й Бистриця,
- І Пісковаха, й Рижуваха, і Рівець;
- — Для всіх тепер це назви історичні,
- Бо з морем їм усім настав кінець.
- Про Маців Яр промовчать не можливо.
- Він, як перлинка у разочку назв.
- Журавка і Габівка теж красиві
- В Лящівці все святе для кожного із нас.
- Старе село лишилось під водою
- І городище лісом поросло
- Та в літню спеку тут «курортна зона»
- Всі їдуть в наше дороге село.
- Живуть в Лящівці працьовиті люди
- Душею добрі, мудрі та завзяті.
- За долі їх завжди молитись буду,
- Мою молитву хай Господь освятить.
- Кінаш М. А.
Долинське озеро
(30.01.2024р Кінаш М.А.)
- Лящівка рідна, серцю мила
- А в ній куточок райський є
- Він називається Долина
- Дитинство там пройшло моє.
Долинське озеро - сльозинка з неба- Може то й перлинка, кому як
- Красу його оспівувати треба
- Та оспівать її мастак не всяк.
В моїм житті те озеречко – віха- Мій перший справжній плавальний басейн
- А рогозцю чи очеретцю віхоть –
- Надійний тренер для усіх дітей.
Спочатку ми його перепливали- А потім перебродить почали
- А як уже усі попідростали
- То й води моря до села прийшли.
І розлилося Кременчуцьке море- Пішли під воду луки і село
- Для всіх дорослих було справжнє горе
- А дітям? Дітям весело було!
Купайся до схочу,- Скакай з тунелі
- Пливи хоч у Чубарове, у ліс
- І озеречко зачинило двері
- Ображене тим морем аж до сліз.
Сьогодні в ньому плавають вутятка- Поважні гуси гордо миють лапки
- На березі рибалочка чатує
- В надії, що карасика «вполює»
Населення
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:
Мова | Кількість | Відсоток |
---|---|---|
українська | 1257 | 98.13% |
російська | 16 | 1.25% |
вірменська | 6 | 0.47% |
інші/не вказали | 2 | 0.15% |
Усього | 1281 | 100% |
Відомі люди
В селі народився Литовченко Степан Онуфрійович (* 16 грудня 1909 — † 23 червня 1969) — Герой Радянського Союзу.
Визначні місця
Біля с. Лящівка розташоване урочище «Бу́рти» — комплексна пам'ятка природи загальнодержавного значення.
Фотогалерея
- Мапа 1931 року
- Старе село
- Старе село 2
- Затоплення
- Будують хату переселенцям
Див. також
Посилання
- (укр.). Центральний державний історичний архів України, м. Київ (ЦДІАК України). Архів оригіналу за 11 березня 2022. Процитовано 23 листопада 2021.
- (PDF) (укр.). Український науково-дослідницкий інститут архівної справи та документознавства. Архів оригіналу (PDF) за 10 квітня 2021. Процитовано 23 листопада 2021.
- (PDF) (укр.). Український науково-дослідницкий інститут архівної справи та документознавства. Архів оригіналу (PDF) за 18 жовтня 2021. Процитовано 23 листопада 2021.
- . www.etomesto.ru. Архів оригіналу за 23 листопада 2021. Процитовано 23 листопада 2021.
- www.warheroes.ru [ 13 травня 2011 у Wayback Machine.](рос.)
Джерела
Спогади Деркача О. П., жителя села [ 12 червня 2020 у Wayback Machine.]
![]() | Це незавершена стаття про Черкаську область. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Lyashi vka selo v Ukrayini u Zolotoniskomu rajoni Cherkaskoyi oblasti Vhodit do skladu Irkliyivskoyi silskoyi gromadi U seli meshkaye 1281 osoba selo LyashivkaKrayina UkrayinaOblast Cherkaska oblastRajon Zolotoniskij rajonGromada Irkliyivska silska gromadaKod KATOTTG UA71040130120039867Oblikova kartka kartka Osnovni daniZasnovane do 1575 r Naselennya 1281Poshtovij indeks 19960Telefonnij kod 380 4739Geografichni daniGeografichni koordinati 49 32 24 pn sh 32 40 39 sh d 49 54000 pn sh 32 67750 sh d 49 54000 32 67750 Koordinati 49 32 24 pn sh 32 40 39 sh d 49 54000 pn sh 32 67750 sh d 49 54000 32 67750Serednya visota nad rivnem morya 103 mMisceva vladaAdresa radi s IrkliyivKartaLyashivkaLyashivkaMapaIstoriyaPershe poselennya Lyashivki viniklo bilya richki Lyashivochki Zaraz ce misce na ostrovi otochenomu vodoshovishem Mozhlivo sho htos odin oselivsya na visokomu berezi richki bo ce misce pri najbilshih povenyah nikoli ne zalivalos Skorishe za vse prizvishe pershogo poselencya bulo Kozulya bo j zaraz u Lyashivci majzhe polovina zhiteliv mayut ce prizvishe Vidkilya vin Mabut sho z Goroshina bo i tam prizvishe Kozulya duzhe poshirene a s Goroshine sho stoyit na Suli bezumovno starishe za Lyashivku pro nogo ye zapis u yakihos litopisah she chasiv Kiyivskoyi Rusi Kutok na yakomu zhiv kozulya zvavsya Kozulivka a nedaleko bulo dvorishe dvoryanina Krivusova pevno yakijs kozak Krivus za vislugi otrimav dvoryanske zvannya i pereminiv svoye prizvishe na Krivusov Tam zhe na vigoni stoyala cerkva a zgodom yak zbuduvali cerkvu na gori na misci de vona bula zalishilas kaplichka V yakomu roci yiyi zrujnuvali nevidomo Kutok de stoyala cya kaplichka zvavsya Cerkovshina Naselennya sho prozhivalo na cij teritoriyi velo borotbu z polovcyami yaki dohodili do r Suli ale cherez Sulu yih ne puskali Pro ce svidchit te sho j zaraz znahodyatsya nakonechniki stril na Romanovomu gorbi v Lyashivci Ci nakonechniki ye i na pivdni Ukrayini de zhili svogo chasu polovci Krim togo arheologi rozkopali v seli kompleks sho rozmishuyetsya na visokomu misi 26 m tretoyi nadzaplavnoyi terasi pravogo berega Suli mav okruglu liniyu valiv ta roviv diametrom 50 m Za Yu Yu Morgunovim na comu misci spochatku isnuvalo vidkrite selishe H seredini HI st 5 0 ga poryad selishe 2 0 3 0 ga HII HIII st Vzdovzh shilu richki pomitno dvoryadnij eskarp Zmiyevogo valu U XIII st na teritoriyi de zaraz s Lyashivka posunuli mongolo tatarski plemena 1239 1241 rr vsya teritoriya teperishnoyi Ukrayini u tomu chisli i teritoriya s Lyashivki bula pidkorena mongolo tatarami Na naselennya tatarski zavojovniki naklali vazhku daninu zabirali majzhe vse Krim togo iz sela zabirali stolyariv majstriv lyudej yaki umili robiti ceglu zvoditi budinki U XIV st Litva skoristalas oslablennyam tatar i vizvolila chastinu Ukrayini U XVI st Lyashivka potrapila pid vladu shlyahticha Vishneveckogo Polyaki poselilis na Gorodishi i zajnyali najkrashi zemli sela Naselennya ne terpilo zagarbnikiv sela Voni ob yednalis na choli z otamanom Kulikovim i v 1575 r pidnyali povstannya proti polyakiv Ce povstannya pereroslo u spravzhnyu selyansku vijnu pid kerivnictvom Kulikova Buli spaleni polski mayetki Bagato polyakiv bulo vbito a reshta utekla Na Gorodishi pohovanij Kulikov de nasipana mogila i nazivayetsya Kulikova Pro pobut i zvichayi polyakiv sho zhili na Gorodishi svidchat znahidki selyan Tak Korotich Musij rozkopuyuchi kruchu bilya pritoki Suli Rivcya znajshov plyashku u yakij buv spirt Sama vona lezhala v truni Vidomo sho polyaki vigotovlyali spirt i stavili pomerlim razom z yizheyu i inshimi napoyami Rozkopanij takozh i posud u yakomu bula yizha Cej posud nalezhit do XVI st Do reformi 1861 r use selo skladalos iz troh staniv kozaki priblizno polovina muzhiki trohi menshe nevelika kilkist dvoryan Vovniyi Dmitrenki Pacori Krivusovi Bulo dvi gromadi muzhicha i kozacha a takozh dvi upravi miscya perebuvannya silskoyi administraciyi Zemlevolodinnya tezh znahodilis okremo yak u stepu tak i na lukah Mizh muzhikami i kozakami ishla postijna vorozhnecha Prote cya riznicya postupovo stiralas pislya reformi 1861 r rozsharuvannya na bidnih i bagatih zrivnyuvalo i kozacki i muzhicki sim yi Kriposnij lad v seli isnuvav do 1861 r Selo todi dililos na kriposnih i kozakiv vilnih Vlada v seli bula v rukah dvoh uprav kozacka uprava mistilasya na gori uprava selyan kripakiv mistilasya na Stovpishi V seli u 1763 roci bula cerkva Rizdva Presvyatoyi Bogorodici Selyani kripaki nalezhali dvom pomishikam Speranskomu sho mav mayetok u s Velika Burimka i panovi Petli sho zhiv u s Bilshist kripakiv ne mali ni tyagla ni remanentu Selyani sho mali tyaglo nazivalis tyaglovimi bo vidbuvali panshinu svoyim tyaglom Ci selyani razom z tyaglo vidbuvali panshinu u pomishika 4 dni na tizhden todi yak inshi 5 Veliki prava na seli viddavalisya sockomu sho tyazhko karav selyan za rizni provini Kriposni Speranskogo chasto pidnimali povstannya Tak u 1765 r pochalos povstannya v s Klishinci yake perekinulos i na Lyashivku Organizatorom povstannya buv Ivan Onejko sho pracyuvav pri dvori pana Selo ye na mapi 1787 roku Kripaki hodili do upravi sho bula v Lyashivci Stanovishe selyan bulo vazhke Krim togo sho voni pracyuvali u Speranskogo inodi 5 raziv na tizhden a u zhniva vzagali 6 she j viddavali knyazevi kuri yajcya kachok yajcya ribu yak povinnist platili desyatu chastinu vrozhayu na cerkvu Z rosijsko tureckoyi vijni u 1878 r povernulosya 12 lyashivskih uchasnikiv Musij Zozulya Sava Kozulya Semen Kozulya Stepan Zapara ta in A Musij Taryanik povernuvsya z troma Georgiyivskimi hrestami najvishoyu carskoyu soldatskoyu nagorodoyu Shorazu koli knyaginya Ye Kantakuzen proyizhdzhala cherez Lyashivku zupinyalasya bilya dvoru Taryanika Vitala jogo davala 5 10 krb zolotom Vin oderzhuvav takozh veliku pensiyu 25 krb shomisyacya v toj chas yak silskij starosta oderzhuvav 1 krb Pislya jogo smerti u 1912 r na jogo mogili postavili hrest z virizanim napisom Kavaler troh Hrestiv Svyatogo Georgiya Buli nagorodzheni dvoma Georgiyivskimi Hrestami Kalyuzhnij S I Kulik G A Pacora A A Z drugoyi polovini XIX st pochav poshiryuvatisya guzhovij vid transportu Za 1000 km yizdili volami v Krim po sil Ne odin rik trivali ti pereyizdi Z Lyashivki shoroku viyizhdzhalo do 40 osib Na vozi gruzili do 2 t vantazhu Odin z chumakiv Kozulya Ivan Danilovich 1826 r n buv gramotnim hazyajnovitim lyudinoyu velikoyi sili voli vin stav chumackim otamanom Zaklyuchav dogovori na dostavku soli v pivnichni mista i sela Dovgih 7 rokiv protyagom rosijsko tureckoyi vijni cej chumackij oboz perevozit sil v Bilorus Chernigiv Zhitomir a zvidti v Odesu ta Izmayil boyepripasi dlya rosijskih okupantiv Povernuvsya dodomu z velikoyu sumoyu groshej mav 40 par voliv 20 pidvid Vidgodovuye i prodaye hudobu znovu otrimuye veliku sumu groshej i v 1884 r kupuye u knyagini Ye Kantakuzen 600 desyatin ornoyi zemli ta 150 desyatin lugovoyi Sim ya v nogo bula velika ale z 22 ditej viroslo lishe 13 Burhlivih podij na teritoriyi Lyashivki v 1905 1907 rokah majzhe ne bulo U 1905 roci koli pochavsya revolyucijnij ruh v Rosiyi stari zhiteli pam yatayut selyanski zavorushennya Osnovne chim hotili voloditi selyani bula zemlya U centri sela buv magazin i shob viyaviti svoye nevdovolennya todishnoyu vladoyu chomus rozgromili jogo Rozrivali materiyu zatoptuvali yiyi v gryaz rozbivali vse sho bulo na prilavkah Potim zibralosya bagato selyan na teritoriyi kolishnogo zavodu v Mihajlivci syudi zh pribuv cholovik z Velikoyi Burimki i provodiv agitaciyu prizvishe vstanoviti ne vdalosya U Lyashivku v toj chas priyizhdzhav predstavnik vid partiyi bilshovikiv Yegorin Vin privoziv ekstremistski gazeti i listivki yaki rozpovsyudzhuvav sered narodu Z nezamozhnih selyan bulo obrano v Lyashivci komitet Vin buv tisno zv yazanij z partiyeyu i diyav pid yiyi kerivnictvom Bagatiyi buli vorozhe nastroyeni proti komitetnikiv Vnochi koli ti povertalisya iz svogo zasidannya dvoh bulo vbito iz za rogu na vulici Do 1908 roku v seli bula odna cerkovnoprihodska shkola a v 1908 roci vidkrito zemsku pochatkovu shkolu z troma klasami navchannya i troma uchitelyami Pershij klas buv duzhe velikij des osib 70 80 Bilshist navchivshis syak tak pisati i chitati zalishali shkolu z drugogo klasu i ekzamen pislya tretogo klasu zdali des osib 10 15 Medichnim obslugovuvannyam Lyashivka koristuvalas u Velikij Burimci de bula ambulatoriya a zgodom likarnya yaku zbuduvalo i utrimuvalo zemstvo Pri zahvoryuvanni selyani zvertalis do babiv sheptuh Veterinarnu dopomogu takozh zdijsnyuvali konovali Sim yi buli bagatoditni 5 10 15 ditej u sim yi vvazhalos normalnim yavishem Zvichajno bilshist iz cih ditej vmirali ne dosyagshi doroslogo viku Navesni 1918 roku pid vplivom zlochinnih zaklikiv komunistiv selyani pochali vidbirati pomishicku zemlyu Pid chas Vizvolnih zmagan kontrol nad selom mali gajdamaki Skoropadskogo ta vijska UNR Takozh cherez selo prohodili denikinci ta chervoni Ostatochno u seli stverdilas chervona okupaciya Za danimi Cherkaskogo okrugovogo statistichnogo byuro na 01 01 1926 roku v s Lyashivka prozhivalo 4025 osib U 1928 1929 rokah pochalas primusova kolektivizaciya Buv organizovanij kolgosp P yatirichka Pid chas kolektivizaciyi bagatshih selyan rozkurkulyuvali ta visilali z sela a yihnye majno zabirali v kolgospi Chasto yihni diti yaksho ne yihali z batkami poneviryalis po chuzhih hatah U selyan vikonavci vikachali ves do yedinoyi zernini hlib Lyudi yili kachani z kukurudzi listya z derev Ne bulo soli kartopli buryakiv kvasoli Zagalom nichogo ne zostalosya v selyanina Hto zumiv zahovati hlib des u yami toj i vizhiv U kogo nichogo ne bulo hto chesno viddav vse derzhavi goloduvav i vmirav Lyudi hodili vesnoyu i litom na luki rvali tam lugovu cibulyu yili tam i vmirali Na seli bula grupa lyudej yaka yizdila selom zbirala pomerlih i hovali v zemlyu bez truni v neglibokih yamah V seli Velika Burimka zostalas v zimu v zemli kartoplya Vesnoyu lyudi hodili kopati i yili Pekli dorogoyu na zhestyankah i yili Ale za neyi bili lyudej vikonavci zganyali z ploshi vidbirali torbi zakidali yih u gliboki yami Vid golodnoyi smerti pomerlo zi spogadiv ochevidciv do 1000 cholovik Bagato simej vimerli povnistyu Do 60 richchya Golodomoru deputati silskoyi radi zbirali svidchennya ochevidciv pro kilkist pomerlih v ti roki Ale cherez te sho bagato zhiteliv ta yih nashadkiv viyihali z sela v roki industrializaciyi pislyavoyennoyi vidbudovi pri pereselenni koli chastina zemel starogo sela stalo dnom Kremenchuckogo vodoshovisha dani pro bagato simej vzhe ne mozhna bulo zibrati Yak pam yat pro pomerlih v roki Golodomoru na pochatku silskogo kladovisha nasipano simvolichnu mogilu ta vstanovleno v 1993 roci visokij Hrest z napisom Zhertvam Golodomoru 1932 1933 rokiv Ne minuli selo i podiyi 1936 1937 rokiv bulo represovano bagato zhiteliv sela Yihni dobri imena reabilitovani v 1962 roci Okupovana teritoriya sela Lyashivki bula z 12 veresnya 1941 roku po 18 veresnya 1943 roku 22 lipnya 1942 roku bulo zakatovano nimcyami pri dopomozi miscevih policayiv 64 zhiteli sela yaki buli pohovani v silosnij yami v Zhuravskomu yaru V 1943 roci yih ostanki buli perepohovani V 1987 roci na misci zagibeli ta pohovannya buli vstanovleni granitni pam yatniki zamist samorobnih V kinci 1942 roku ta v pershij polovini 1943 roku bilshe dvohsot molodih lyudej bulo v tomu chisli i primusovo vidpravleno na roboti v Nimechchinu Avstriyu ta Chehiyu Tam voni pracyuvali v hazyayiniv ta na promislovih ob yektah Osoblivo vazhko bulo pracyuvati na zavodah i fabrikah riznomanitnih budivnictvah de bula neposilna robota ta postijno suprovodzhuvav golod Zate ce vryatuvalo yim zhittya voseni 1943 r pid chas bitvi za Dnipro de polyagli tisyachi novomobilizovanih Pered vimushenim vidstupom radyanskih vijsk u veresni misci 1941 roku dlya borotbi z nimecko nacistskimi okupantami v rajoni Velikoyi Burimki buv zalishenij partizanskij zagin Komashka D S i Slavskogo M T Zagin ne davav spokoyu okupantam znishuvav zhivu silu i tehniku voroga pereshkodzhav vivoziti nagrabovane zerno i hudobu v Nimechchinu Partizani vivodili z ladu liniyi zv yazku psuvali molotarki zrivali obmolot urozhayu Ta v nich z 5 na 6 kvitnya 1942 roku partizaniv vidav Bondarenko I I Zagin bulo rozgromleno lishe nebagatom vdalosya uniknuti fizichnoyi rozpravi V Mihajlivci i v urochishi Berezovomu prijmali zvernennya po radio vid Radinformbyuro nakazi Verhovnogo Golovnokomanduyuchogo tovarisha Stalina Potim cherez listivki rozpovsyudzhuvali novini sered naselennya povidomlyali pro chergovi polyuvannya policayiv za moloddyu dlya vidpravki do Nimechchini zaklikali zhiteliv do sabotazhu Avzhezh komunistam samim potribne bulo garmatne m yaso Do 900 richchya LyashivkiMoye selo Lyashivka Virsh prisvyachenij 900 richchyu sela Lyashivka 22 09 2013 Pid golubim shatrom nebes Stoyit pradavnyaya Lyashivka Krasa yiyi ne znaye mezh Moye selo moya domivka V moyim seli vse ridne i znajome Stezhinka kozhna kozhne derevce Dolina Sloboda i ta starenka shkola Sho vsih manila na svoye krilce Visokij gorb i nasip i tunel J napivzrujnovani stari biki Ce simvoli Lyashivskoyi oseli Yaki projshli iz neyu kriz viki Pid simoma zamkami tayemnici burtiv Lishe v majbutnim vcheni yih vidkriyut J nashadki predkami pishatis budut Sho boronili Rus i drevnij Kiyiv Ne sterlis z pam yati bezmezhni luki Z richkami sho grajlivo tak tekli Vodilisya u nih i karasi i shuki J lyashi sho j nazvu dlya sela dali Lyashivochka Burimochka j Bistricya I Piskovaha j Rizhuvaha i Rivec Dlya vsih teper ce nazvi istorichni Bo z morem yim usim nastav kinec Pro Maciv Yar promovchat ne mozhlivo Vin yak perlinka u razochku nazv Zhuravka i Gabivka tezh krasivi V Lyashivci vse svyate dlya kozhnogo iz nas Stare selo lishilos pid vodoyu I gorodishe lisom poroslo Ta v litnyu speku tut kurortna zona Vsi yidut v nashe doroge selo Zhivut v Lyashivci pracoviti lyudi Dusheyu dobri mudri ta zavzyati Za doli yih zavzhdi molitis budu Moyu molitvu haj Gospod osvyatit Kinash M A Dolinske ozero 30 01 2024r Kinash M A Lyashivka ridna sercyu mila A v nij kutochok rajskij ye Vin nazivayetsya Dolina Ditinstvo tam projshlo moye Dolinske ozero slozinka z neba Mozhe to j perlinka komu yak Krasu jogo ospivuvati treba Ta ospivat yiyi mastak ne vsyak V moyim zhitti te ozerechko viha Mij pershij spravzhnij plavalnij basejn A rogozcyu chi ocheretcyu vihot Nadijnij trener dlya usih ditej Spochatku mi jogo pereplivali A potim perebrodit pochali A yak uzhe usi popidrostali To j vodi morya do sela prijshli I rozlilosya Kremenchucke more Pishli pid vodu luki i selo Dlya vsih doroslih bulo spravzhnye gore A dityam Dityam veselo bulo Kupajsya do shochu Skakaj z tuneli Plivi hoch u Chubarove u lis I ozerechko zachinilo dveri Obrazhene tim morem azh do sliz Sogodni v nomu plavayut vutyatka Povazhni gusi gordo miyut lapki Na berezi ribalochka chatuye V nadiyi sho karasika vpolyuye NaselennyaMova Rozpodil naselennya za ridnoyu movoyu za danimi perepisu 2001 roku Mova Kilkist Vidsotokukrayinska 1257 98 13 rosijska 16 1 25 virmenska 6 0 47 inshi ne vkazali 2 0 15 Usogo 1281 100 Vidomi lyudiV seli narodivsya Litovchenko Stepan Onufrijovich 16 grudnya 1909 23 chervnya 1969 Geroj Radyanskogo Soyuzu Viznachni miscyaBilya s Lyashivka roztashovane urochishe Bu rti kompleksna pam yatka prirodi zagalnoderzhavnogo znachennya FotogalereyaMapa 1931 roku Stare selo Stare selo 2 Zatoplennya Buduyut hatu pereselencyamDiv takozhPerelik naselenih punktiv sho postrazhdali vid Golodomoru 1932 1933 Cherkaska oblast Posilannya ukr Centralnij derzhavnij istorichnij arhiv Ukrayini m Kiyiv CDIAK Ukrayini Arhiv originalu za 11 bereznya 2022 Procitovano 23 listopada 2021 PDF ukr Ukrayinskij naukovo doslidnickij institut arhivnoyi spravi ta dokumentoznavstva Arhiv originalu PDF za 10 kvitnya 2021 Procitovano 23 listopada 2021 PDF ukr Ukrayinskij naukovo doslidnickij institut arhivnoyi spravi ta dokumentoznavstva Arhiv originalu PDF za 18 zhovtnya 2021 Procitovano 23 listopada 2021 www etomesto ru Arhiv originalu za 23 listopada 2021 Procitovano 23 listopada 2021 Ridni movi v ob yednanih teritorialnih gromadah Ukrayini Ukrayinskij centr suspilnih danih www warheroes ru 13 travnya 2011 u Wayback Machine ros DzherelaSpogadi Derkacha O P zhitelya sela 12 chervnya 2020 u Wayback Machine Ce nezavershena stattya pro Cherkasku oblast Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi