Луї Вікто́р Жюль В'єрн (фр. Louis Victor Jules Vierne; 8 жовтня 1870, Пуатьє — 2 червня 1937, Париж) — французький органіст і композитор.
Луї В'єрн | |
---|---|
фр. Louis Vierne | |
Основна інформація | |
Дата народження | 8 жовтня 1870[1][2][…] |
Місце народження | Пуатьє[1] |
Дата смерті | 2 червня 1937[1][2][…](66 років) |
Місце смерті | Париж, Франція[1] |
Причина смерті | інфаркт міокарда |
Поховання | цвинтар Монпарнас |
Громадянство | Франція |
Професії | композитор, органіст, музичний педагог |
Освіта | Паризька вища національна консерваторія музики й танцю і d |
Вчителі | Шарль-Марі Відор і Сезар Франк |
Відомі учні | Надія Буланже, d і d |
Інструменти | орган |
Жанри | симфонія і класична музика |
Заклад | Паризька вища національна консерваторія музики й танцю і d |
Нагороди | |
|
Біографія
Луї В'єрн народився майже сліпим, але після операції в семирічному віці його зір трохи покращився. Його музичні здібності проявилися дуже рано, і під впливом свого дядька , професора Паризької консерваторії по класу гобоя і органіста однієї з паризьких церков, він почав навчатися гри на фортеп'яно. Саме від нього В'єрн вперше почув розповіді про відомого органіста Сезара Франка, який пізніше став його першим учителем органного мистецтва. У десятирічному віці Луї В'єрн вперше почув гру Франка на органі в базиліці Св. Клотільди і, за його власними словами, вона стала для нього одкровенням.
У 1881 році В'єрн вступив у школу-інтернат для сліпих, де крім традиційних шкільних дисциплін навчався гри на органі, фортеп'яно, скрипці, а також познайомився з гармонією, контрапунктом і композицією. У 1886 році В'єрн завоював першу нагороду за гру на скрипці і фортеп'яно в щорічному шкільному конкурсі. Одним з членів конкурсного журі був С. Франк. Виступ Л. В'єрна справив на нього сильне враження, і він пообіцяв юному музиканту зайнятися його навчанням після закінчення школи. Ця розмова з Франком визначила подальшу долю Луї В'єрна як музиканта.
Два роки по тому В'єрн був допущений як слухач в органний клас Франка, а в 1890 році його мрія збулася і він став студентом Паризької консерваторії та учнем Сезара Франка. Однак щастя було недовгим, в тому ж 1890 році Франк раптово помер від ускладнень після грипу.
Місце професора по класу органа після С.Франка зайняв інший відомий музикант, Ш. М. Відор, який поєднував цю посаду з посадою титулярного органіста церкви Сен-Сюльпіс в Парижі. У 1892 році В'єрн став помічником Відора в церкві Сен-Сюльпіс, а через два роки — асистентом професора в консерваторії.
Влітку 1898 року у час приватної поїздки в Кан В'єрн зустрівся з донькою свого старого знайомого, відомого баритона Опери-Комік Е.-А. Таскіна, який брав у нього уроки гри на органі. Ця зустріч виявилася доленосною, і в квітні 1899 року, Арлетта Таскін стала дружиною В'єрна.
До кінця XIX сторіччя Л. В'єрн був автором приблизно двох десятків композицій, написаних в жанрі фортеп'янної, вокальної та камерної музики. У 1899—1900 роках він створив свої перші великі твори — Першу симфонію для органу (тв. 14) і Урочисту месу (тв. 16) для чотириголосого змішаного хору, органу та оркестру. Пізніше, за порадою Ш. М. Відора, в Месу замість рідко використовуваного в духовній музиці оркестру був введений орган. 8 грудня 1901 року відбулася прем'єра Урочистої Меси, партії органів виконували Ш. М. Відор і сам Л. В'єрн.
У 1900 році на конкурсній основі В'єрн був призначений на пост титулярного органіста Собору Паризької Богоматері, який він займав до кінця життя. Як і в церкві Сен-Сюльпіс, в Соборі Паризької Богоматері був встановлений чудовий орган , особливості звучання якого здійснили значний вплив на органні композиції музиканта. Луї В'єрн дуже швидко набув слави блискучого органіста й імпровізатора та багато концертував, а після закінчення Першої світової війни гастролював в Європі (1921—1924) І Америці (1927), даючи, крім концертів, майстер-класи.
Життя Луї В'єрна було сповнене трагічними подіями. Проблеми із зором, які вдавалося короткочасно поліпшити операціями, переслідували В'єрна все життя. У 1909 році він розлучився з дружиною, яка пішла до його друга, відомого органного майстра Шарля Мютена, якому В'єрн присвятив Другу органну симфонію. У 1913 році помер його молодший син, а в листопаді 1917 року Перша світова війна забрала життя і старшого сина. На довершення всіх нещасть, в травні 1918 року загинув його молодший брат-органіст, в музичне навчання якого В'єрн вклав чимало зусиль.
Луї В'єрн багато часу присвячував заняттям зі студентами. Початок його педагогічної діяльності відноситься ще до кінця XIX сторіччя, коли молодий музикант працював асистентом , часто замінюючи професора під час його частих гастрольних поїздок. Починаючи з 1911 року В'єрн вів клас органу в «Схола канторум». Незважаючи на проблеми зі здоров'ям і в особистому житті, він завжди залишався добрим і терплячим наставником. Серед його учнів були , Марсель Дюпре, Лілі і Надія Буланже, та інші відомі органісти і композитори.
У 1931 році заслуги Луї В'єрна отримали офіційне визнання: він став лицарем Ордена Почесного легіону.
Луї В'єрн помер 2 червня 1937 від серцевого нападу в Соборі Паризької Богоматері під час свого 1750-го сольного концерту.
Творчість
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlk1TDB4dmRXbHpYM1pwWlhKdVpWOWhkWGhmYjNKbmRXVnpMbXB3Wnk4ek1EQndlQzFNYjNWcGMxOTJhV1Z5Ym1WZllYVjRYMjl5WjNWbGN5NXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
Музичний талант Луї В'єрна був вельми багатогранним. Видатний органіст, він протягом 37 років займав посаду титулярного органіста Собору Паризької Богоматері — одного з найпрестижніших постів Франції. В'єрн був блискучим віртуозом і славився своїми імпровізаціями, три з яких були записані в 1928 році і згодом транскрибуватися . Крім того, В'єрн залишив після себе безліч композицій в різних музичних жанрах. Це музика для органу, хорові та вокальні твори, кілька симфонічних творів, а також фортеп'янна і камерна музика.
Музична мова В'єрна в своєму становленні пройшла через різні стилі: драматизм і емоційний пафос романтизму, ніжні «пастельні» фарби імпресіонізму, крайнощі модернізму і неупередженість абстракціонізму. А в пізніх своїх роботах композитор виявив навіть вплив сучасної музики і джазу.
Особливості органної мови Луї В'єрна значною мірою обумовлені багатством звукової палітри симфонічного органу, який поступово отримав визнання як концертний інструмент. Цей тип органу зобов'язаний своєю появою А. Кавайє-Коллю, який кардинально змінив органу, що зберігалася протягом кількох попередніх століть, і ввів додаткові регістри, що імітують людський голос, явища природи і різні музичні інструменти симфонічного оркестру. Два головних органи, на яких грав майстер (органи церкви Сен-Сюльпіс і Собору Паризької Богоматері) були в XIX столітті реставровані А. Кавайе-Коллем.
Органні твори
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHpMek5qTDFCc1lYRjFaVjlNYjNWcGMxOVdhV1Z5Ym1VbE1rTmZNemRmY25WbFgxTmhhVzUwTFVabGNtUnBibUZ1WkNVeVExOVFZWEpwYzE4eE55NXFjR2N2TWpBd2NIZ3RVR3hoY1hWbFgweHZkV2x6WDFacFpYSnVaU1V5UTE4ek4xOXlkV1ZmVTJGcGJuUXRSbVZ5WkdsdVlXNWtKVEpEWDFCaGNtbHpYekUzTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
В органному доробку композитора виділяються два основні жанри: симфонія і програмна п'єса. Його перу належать шість органних симфоній, і вже в найпершій з них виявився власний стиль композитора: прагнення до монотематизму, гострі хроматичні гармонії і велика кількість дисонансів, володіння технікою контрапункту і колористичною палітрою. Перші три симфонії належать до довоєнного періоду в творчості композитора; в них він шукає свої форми самовираження, поступово віддаляючись від естетики своїх вчителів — Франка, Відора і Гільмана. Четверта симфонія, написана в 1914 році після декількох важких втрат, виділяється своєю трагедійної концепцією, що розкривається через колосальні звукові та смислові можливості органу, чого не вдавалося досягти жодному з попередників В'єрна. Дві останніх симфонії композитора, п'ята (1924) і шоста (1930), Були написані під враженням від гігантських американських органів. У них виявляються нові виразні засоби, спостерігається відхід в атональну сферу, відмова від академічних традицій та звернення до естетичних форм XX століття (віртуозність, хроматизм).
Серед програмних творів для органу найбільш значними є Двадцять чотири п'єси у вільному стилі (тв. 31) і чотири сюїти (тв. 51, 53, 54, 55), об'єднані загальною назвою Двадцять чотири фантастичні п'єси. Одна з цих п'єс, Вестмінстерські дзвони, є вельми відомим твором і часто виконується на концертах. П'єси у вільному стилі (1913—1914), виходячи з їх прозорої та нескладної фактури, були створені з педагогічними цілями і цілком доступні органісту-початківцю.
Фортеп'янна, симфонічна і камерна музика
Незважаючи на те, що найбільшу популярність здобули органні твори В'єрна, його фортеп'янні та камерні твори також досить численні, хоча і більш традиційні. Завдяки своєму вчителеві Ш. М. Відорові, Луї приділяв багато уваги фортеп'янній підготовці майбутніх органістів, він сам досконало володів цим інструментом, хоча і не вважав його «своїм». І хоча він відмовлявся давати сольні фортеп'янні концерти, в приватній обстановці він виконував такі віртуозні твори, як «Віденський карнавал» Шумана, «Трансцендентні етюди» Ліста, твори Шопена. Його фортеп'янна спадщина включає кілька ранніх творів, написану в щасливий час знайомства з майбутньою дружиною Бургундську сюїту (1899), Три ноктюрни (1915), Дванадцять прелюдій (1914—1915), витончені і дуже поетичні Дитячі силуети (1916) і Самотність (1918), що з'явилася після двох важких втрат.
Луї В'єрн написав всього одну Симфонію (1906—1907), але його оркестрові твори включають також Симфонічну поему для фортеп'яно та оркестром (1925—1926), Баладу для скрипки та оркестру (1926) і Симфонічні п'єси для органа і оркестру (1926), що являють собою авторську переробку перших трьох органних симфоній.
До жанру камерної музики В'єрн звертався ще в юності, створивши три твори в 1894 році, включаючи Струнний квартет, розпочатий під час літніх канікул і завершений у вересні. Після більш ніж десятирічної перерви В'єрн знову звернувся до цього жанру, написавши Сонату для скрипки і фортеп'яно (1905—1906), а ще через кілька років з'явилися Рапсодія для арфи (1909) і Соната для фортеп'яно та віолончелі (1910). Квінтет для фортеп'яно і струнних був написаний в 1917—1918 році та присвячений пам'яті старшого сина В'єрна, який загинув на фронті під час Першої світової війни. Завершують список камерних творів композитора п'ять програмних п'єс, об'єднаних загальною назвою «Вечори за кордоном» для фортеп'яно та віолончелі (1928).
В'єрн також написав ряд хорових та вокальних творів.
Наукова та педагогічна діяльність
Протягом майже всього свого життя В'єрн вів щоденник, який допомагали записувати спочатку його брат Рене, а після його загибелі — одна з учениць. В цьому щоденнику був детально описаний хід його музичного навчання, спочатку в сім'ї, а потім — в школі для сліпих, включаючи заняття на фортеп'яно і відомості про репертуар, який виконував. Ці щоденники були частково опубліковані ще за життя В'єрна в 1934 році, а в 1970 році вони вийшли у Франції цілком.
Луї В'єрн залишив після себе «Органну методику» (фр. Methode d’Orgue), в якій виклав досвід всієї його роботи педагога і концертуючого органіста, який зустрічався з різними інструментами. У ній розкрито особливості викладання, представлені погляди професійного органіста на інструменти різного часу, викладений проєкт глобальної реставрації органу собору Паризької Богоматері.
Дискографія
Органні твори:
- Louis Vierne: Complete Organ Works: Pierre Cochereau & George C. Baker, organ; Solstice; 7 CDs
- Louis Vierne: Complete Organ Works: Christine Kamp, organ; Festivo; 8 CDs completed of 10
- Louis Vierne: Complete Organ Works: Ben van Oosten, organ; MDG; 9 CDs
- Louis Vierne: Complete Organ Works: Wolfgang Rübsam, organ; IFO Records, 2008); 8 CDs (in preparation)
- Louis Vierne: Complete Choral Works: Truro Cathedral Choir; Robert Sharpe & Christopher Gray; Regent Records (2008)
- Organ Symphonies Nos. 1-6: Martin Jean, organ; Loft Recordings
- Organ Symphonies Nos. 1-6: David Sanger, organ; Meridian Recordings
- Organ Symphonies Nos. 1-6: Günther Kaunzinger, organ; Koch-Schwann
- Second Symphony for Organ: Christopher Houlihan, organ; Towerhill Recordings
- 24 Pièces de fantaisie: Günther Kaunzinger, organ; Novalis; 2 CDs
- 24 Pièces en style libre тв. 31: Günther Kaunzinger, organ; Koch-Schwann; 2 CDs
Інші:
- Louis Vierne: Symphonie en la mineur, Poème pour piano et orchestre — François Kerdoncuff, piano; Orchestre Philharmonique de Liège; Pierre Bartholomée, conductor; Timpani (2007)
- Louis Vierne: La Musique de chambre intégrale (The Complete Chamber Music) — François Kerdoncuff, piano; Olivier Gardon, piano; Alexis Galpérine, violin; Odile Carracilly, viola; Yvan Chiffoleau, cello; Christian Moreaux, oboe; Pascale Zanlonghi, harp; Quartour Phillips; 2 CDs; Timpani (2005)
- Louis Vierne: Piano Quintet тв. 42: Stephen Coombs, piano; Chilingirian Quartet; Hyperion
- Louis Vierne: L'œuvre pour piano (Works for Piano) — Olivier Gardon, piano; 2 CDs; Timpani (1995)
- Louis Vierne: Mélodies, Volume I — Mireille Delunsch, soprano; François Kerdoncuff, piano; Christine Icart, harp; Timpani (1997)
- Louis Vierne: Mélodies, Volume II — Mireille Delunsch, soprano; François Kerdoncuff, piano; Timpani (2005)
- Louis Vierne: Songs: Rachel Santesso, soprano; Roger Vignoles, piano; Andrew Reid, organ; Hugh Webb, harp; Deux-Elles
Примітки
- Deutsche Nationalbibliothek Record #119278308 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- SNAC — 2010.
- . Архів оригіналу за 5 листопада 2018. Процитовано 25 листопада 2020.
- Введение в диссертацию Т. Е. Калашниковой «Луи Вьерн и его органное творчество»
Джерела
- Автореферат дисертації Т. [ 5 червня 2016 у Wayback Machine.] Е. [ 5 червня 2016 у Wayback Machine.] Калашникової «Луї В'єрн і його органна творчість» [ 5 червня 2016 у Wayback Machine.]
Посилання
- Вільні ноти авторства Луї В'єрн на сайті International Music Score Library Project (IMSLP)
- (англ.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Luyi Vikto r Zhyul V yern fr Louis Victor Jules Vierne 8 zhovtnya 1870 Puatye 2 chervnya 1937 Parizh francuzkij organist i kompozitor Luyi V yernfr Louis VierneOsnovna informaciyaData narodzhennya8 zhovtnya 1870 1870 10 08 1 2 Misce narodzhennyaPuatye 1 Data smerti2 chervnya 1937 1937 06 02 1 2 66 rokiv Misce smertiParizh Franciya 1 Prichina smertiinfarkt miokardaPohovannyacvintar MonparnasGromadyanstvoFranciyaProfesiyikompozitor organist muzichnij pedagogOsvitaParizka visha nacionalna konservatoriya muziki j tancyu i dVchiteliSharl Mari Vidor i Sezar FrankVidomi uchniNadiya Bulanzhe d i dInstrumentiorganZhanrisimfoniya i klasichna muzikaZakladParizka visha nacionalna konservatoriya muziki j tancyu i dNagorodi Fajli u VikishovishiBiografiyaLuyi V yern narodivsya majzhe slipim ale pislya operaciyi v semirichnomu vici jogo zir trohi pokrashivsya Jogo muzichni zdibnosti proyavilisya duzhe rano i pid vplivom svogo dyadka profesora Parizkoyi konservatoriyi po klasu goboya i organista odniyeyi z parizkih cerkov vin pochav navchatisya gri na fortep yano Same vid nogo V yern vpershe pochuv rozpovidi pro vidomogo organista Sezara Franka yakij piznishe stav jogo pershim uchitelem organnogo mistectva U desyatirichnomu vici Luyi V yern vpershe pochuv gru Franka na organi v bazilici Sv Klotildi i za jogo vlasnimi slovami vona stala dlya nogo odkrovennyam U 1881 roci V yern vstupiv u shkolu internat dlya slipih de krim tradicijnih shkilnih disciplin navchavsya gri na organi fortep yano skripci a takozh poznajomivsya z garmoniyeyu kontrapunktom i kompoziciyeyu U 1886 roci V yern zavoyuvav pershu nagorodu za gru na skripci i fortep yano v shorichnomu shkilnomu konkursi Odnim z chleniv konkursnogo zhuri buv S Frank Vistup L V yerna spraviv na nogo silne vrazhennya i vin poobicyav yunomu muzikantu zajnyatisya jogo navchannyam pislya zakinchennya shkoli Cya rozmova z Frankom viznachila podalshu dolyu Luyi V yerna yak muzikanta Dva roki po tomu V yern buv dopushenij yak sluhach v organnij klas Franka a v 1890 roci jogo mriya zbulasya i vin stav studentom Parizkoyi konservatoriyi ta uchnem Sezara Franka Odnak shastya bulo nedovgim v tomu zh 1890 roci Frank raptovo pomer vid uskladnen pislya gripu Misce profesora po klasu organa pislya S Franka zajnyav inshij vidomij muzikant Sh M Vidor yakij poyednuvav cyu posadu z posadoyu titulyarnogo organista cerkvi Sen Syulpis v Parizhi U 1892 roci V yern stav pomichnikom Vidora v cerkvi Sen Syulpis a cherez dva roki asistentom profesora v konservatoriyi Vlitku 1898 roku u chas privatnoyi poyizdki v Kan V yern zustrivsya z donkoyu svogo starogo znajomogo vidomogo baritona Operi Komik E A Taskina yakij brav u nogo uroki gri na organi Cya zustrich viyavilasya dolenosnoyu i v kvitni 1899 roku Arletta Taskin stala druzhinoyu V yerna Do kincya XIX storichchya L V yern buv avtorom priblizno dvoh desyatkiv kompozicij napisanih v zhanri fortep yannoyi vokalnoyi ta kamernoyi muziki U 1899 1900 rokah vin stvoriv svoyi pershi veliki tvori Pershu simfoniyu dlya organu tv 14 i Urochistu mesu tv 16 dlya chotirigolosogo zmishanogo horu organu ta orkestru Piznishe za poradoyu Sh M Vidora v Mesu zamist ridko vikoristovuvanogo v duhovnij muzici orkestru buv vvedenij organ 8 grudnya 1901 roku vidbulasya prem yera Urochistoyi Mesi partiyi organiv vikonuvali Sh M Vidor i sam L V yern U 1900 roci na konkursnij osnovi V yern buv priznachenij na post titulyarnogo organista Soboru Parizkoyi Bogomateri yakij vin zajmav do kincya zhittya Yak i v cerkvi Sen Syulpis v Sobori Parizkoyi Bogomateri buv vstanovlenij chudovij organ osoblivosti zvuchannya yakogo zdijsnili znachnij vpliv na organni kompoziciyi muzikanta Luyi V yern duzhe shvidko nabuv slavi bliskuchogo organista j improvizatora ta bagato koncertuvav a pislya zakinchennya Pershoyi svitovoyi vijni gastrolyuvav v Yevropi 1921 1924 I Americi 1927 dayuchi krim koncertiv majster klasi Zhittya Luyi V yerna bulo spovnene tragichnimi podiyami Problemi iz zorom yaki vdavalosya korotkochasno polipshiti operaciyami peresliduvali V yerna vse zhittya U 1909 roci vin rozluchivsya z druzhinoyu yaka pishla do jogo druga vidomogo organnogo majstra Sharlya Myutena yakomu V yern prisvyativ Drugu organnu simfoniyu U 1913 roci pomer jogo molodshij sin a v listopadi 1917 roku Persha svitova vijna zabrala zhittya i starshogo sina Na dovershennya vsih neshast v travni 1918 roku zaginuv jogo molodshij brat organist v muzichne navchannya yakogo V yern vklav chimalo zusil Luyi V yern bagato chasu prisvyachuvav zanyattyam zi studentami Pochatok jogo pedagogichnoyi diyalnosti vidnositsya she do kincya XIX storichchya koli molodij muzikant pracyuvav asistentom chasto zaminyuyuchi profesora pid chas jogo chastih gastrolnih poyizdok Pochinayuchi z 1911 roku V yern viv klas organu v Shola kantorum Nezvazhayuchi na problemi zi zdorov yam i v osobistomu zhitti vin zavzhdi zalishavsya dobrim i terplyachim nastavnikom Sered jogo uchniv buli Marsel Dyupre Lili i Nadiya Bulanzhe ta inshi vidomi organisti i kompozitori U 1931 roci zaslugi Luyi V yerna otrimali oficijne viznannya vin stav licarem Ordena Pochesnogo legionu Luyi V yern pomer 2 chervnya 1937 vid sercevogo napadu v Sobori Parizkoyi Bogomateri pid chas svogo 1750 go solnogo koncertu TvorchistLuyi V yern za instrumentom na inavguraciyi organu parizkoyi seminariyi sv Mikoli 1927 rik source source Final simfoniyi 1 source source Vestminsterski dzvoni source source Prelyudiya tv 36 10 Muzichnij talant Luyi V yerna buv velmi bagatogrannim Vidatnij organist vin protyagom 37 rokiv zajmav posadu titulyarnogo organista Soboru Parizkoyi Bogomateri odnogo z najprestizhnishih postiv Franciyi V yern buv bliskuchim virtuozom i slavivsya svoyimi improvizaciyami tri z yakih buli zapisani v 1928 roci i zgodom transkribuvatisya Krim togo V yern zalishiv pislya sebe bezlich kompozicij v riznih muzichnih zhanrah Ce muzika dlya organu horovi ta vokalni tvori kilka simfonichnih tvoriv a takozh fortep yanna i kamerna muzika Muzichna mova V yerna v svoyemu stanovlenni projshla cherez rizni stili dramatizm i emocijnij pafos romantizmu nizhni pastelni farbi impresionizmu krajnoshi modernizmu i neuperedzhenist abstrakcionizmu A v piznih svoyih robotah kompozitor viyaviv navit vpliv suchasnoyi muziki i dzhazu Osoblivosti organnoyi movi Luyi V yerna znachnoyu miroyu obumovleni bagatstvom zvukovoyi palitri simfonichnogo organu yakij postupovo otrimav viznannya yak koncertnij instrument Cej tip organu zobov yazanij svoyeyu poyavoyu A Kavajye Kollyu yakij kardinalno zminiv organu sho zberigalasya protyagom kilkoh poperednih stolit i vviv dodatkovi registri sho imituyut lyudskij golos yavisha prirodi i rizni muzichni instrumenti simfonichnogo orkestru Dva golovnih organi na yakih grav majster organi cerkvi Sen Syulpis i Soboru Parizkoyi Bogomateri buli v XIX stolitti restavrovani A Kavaje Kollem Organni tvori Memorialna doshka na budinku de zhiv L V yern V organnomu dorobku kompozitora vidilyayutsya dva osnovni zhanri simfoniya i programna p yesa Jogo peru nalezhat shist organnih simfonij i vzhe v najpershij z nih viyavivsya vlasnij stil kompozitora pragnennya do monotematizmu gostri hromatichni garmoniyi i velika kilkist disonansiv volodinnya tehnikoyu kontrapunktu i koloristichnoyu palitroyu Pershi tri simfoniyi nalezhat do dovoyennogo periodu v tvorchosti kompozitora v nih vin shukaye svoyi formi samovirazhennya postupovo viddalyayuchis vid estetiki svoyih vchiteliv Franka Vidora i Gilmana Chetverta simfoniya napisana v 1914 roci pislya dekilkoh vazhkih vtrat vidilyayetsya svoyeyu tragedijnoyi koncepciyeyu sho rozkrivayetsya cherez kolosalni zvukovi ta smislovi mozhlivosti organu chogo ne vdavalosya dosyagti zhodnomu z poperednikiv V yerna Dvi ostannih simfoniyi kompozitora p yata 1924 i shosta 1930 Buli napisani pid vrazhennyam vid gigantskih amerikanskih organiv U nih viyavlyayutsya novi virazni zasobi sposterigayetsya vidhid v atonalnu sferu vidmova vid akademichnih tradicij ta zvernennya do estetichnih form XX stolittya virtuoznist hromatizm Sered programnih tvoriv dlya organu najbilsh znachnimi ye Dvadcyat chotiri p yesi u vilnomu stili tv 31 i chotiri syuyiti tv 51 53 54 55 ob yednani zagalnoyu nazvoyu Dvadcyat chotiri fantastichni p yesi Odna z cih p yes Vestminsterski dzvoni ye velmi vidomim tvorom i chasto vikonuyetsya na koncertah P yesi u vilnomu stili 1913 1914 vihodyachi z yih prozoroyi ta neskladnoyi fakturi buli stvoreni z pedagogichnimi cilyami i cilkom dostupni organistu pochatkivcyu Fortep yanna simfonichna i kamerna muzika Nezvazhayuchi na te sho najbilshu populyarnist zdobuli organni tvori V yerna jogo fortep yanni ta kamerni tvori takozh dosit chislenni hocha i bilsh tradicijni Zavdyaki svoyemu vchitelevi Sh M Vidorovi Luyi pridilyav bagato uvagi fortep yannij pidgotovci majbutnih organistiv vin sam doskonalo volodiv cim instrumentom hocha i ne vvazhav jogo svoyim I hocha vin vidmovlyavsya davati solni fortep yanni koncerti v privatnij obstanovci vin vikonuvav taki virtuozni tvori yak Videnskij karnaval Shumana Transcendentni etyudi Lista tvori Shopena Jogo fortep yanna spadshina vklyuchaye kilka rannih tvoriv napisanu v shaslivij chas znajomstva z majbutnoyu druzhinoyu Burgundsku syuyitu 1899 Tri noktyurni 1915 Dvanadcyat prelyudij 1914 1915 vitoncheni i duzhe poetichni Dityachi silueti 1916 i Samotnist 1918 sho z yavilasya pislya dvoh vazhkih vtrat Luyi V yern napisav vsogo odnu Simfoniyu 1906 1907 ale jogo orkestrovi tvori vklyuchayut takozh Simfonichnu poemu dlya fortep yano ta orkestrom 1925 1926 Baladu dlya skripki ta orkestru 1926 i Simfonichni p yesi dlya organa i orkestru 1926 sho yavlyayut soboyu avtorsku pererobku pershih troh organnih simfonij Do zhanru kamernoyi muziki V yern zvertavsya she v yunosti stvorivshi tri tvori v 1894 roci vklyuchayuchi Strunnij kvartet rozpochatij pid chas litnih kanikul i zavershenij u veresni Pislya bilsh nizh desyatirichnoyi perervi V yern znovu zvernuvsya do cogo zhanru napisavshi Sonatu dlya skripki i fortep yano 1905 1906 a she cherez kilka rokiv z yavilisya Rapsodiya dlya arfi 1909 i Sonata dlya fortep yano ta violoncheli 1910 Kvintet dlya fortep yano i strunnih buv napisanij v 1917 1918 roci ta prisvyachenij pam yati starshogo sina V yerna yakij zaginuv na fronti pid chas Pershoyi svitovoyi vijni Zavershuyut spisok kamernih tvoriv kompozitora p yat programnih p yes ob yednanih zagalnoyu nazvoyu Vechori za kordonom dlya fortep yano ta violoncheli 1928 V yern takozh napisav ryad horovih ta vokalnih tvoriv Naukova ta pedagogichna diyalnist Protyagom majzhe vsogo svogo zhittya V yern viv shodennik yakij dopomagali zapisuvati spochatku jogo brat Rene a pislya jogo zagibeli odna z uchenic V comu shodenniku buv detalno opisanij hid jogo muzichnogo navchannya spochatku v sim yi a potim v shkoli dlya slipih vklyuchayuchi zanyattya na fortep yano i vidomosti pro repertuar yakij vikonuvav Ci shodenniki buli chastkovo opublikovani she za zhittya V yerna v 1934 roci a v 1970 roci voni vijshli u Franciyi cilkom Luyi V yern zalishiv pislya sebe Organnu metodiku fr Methode d Orgue v yakij viklav dosvid vsiyeyi jogo roboti pedagoga i koncertuyuchogo organista yakij zustrichavsya z riznimi instrumentami U nij rozkrito osoblivosti vikladannya predstavleni poglyadi profesijnogo organista na instrumenti riznogo chasu vikladenij proyekt globalnoyi restavraciyi organu soboru Parizkoyi Bogomateri DiskografiyaOrganni tvori Louis Vierne Complete Organ Works Pierre Cochereau amp George C Baker organ Solstice 7 CDs Louis Vierne Complete Organ Works Christine Kamp organ Festivo 8 CDs completed of 10 Louis Vierne Complete Organ Works Ben van Oosten organ MDG 9 CDs Louis Vierne Complete Organ Works Wolfgang Rubsam organ IFO Records 2008 8 CDs in preparation Louis Vierne Complete Choral Works Truro Cathedral Choir Robert Sharpe amp Christopher Gray Regent Records 2008 Organ Symphonies Nos 1 6 Martin Jean organ Loft Recordings Organ Symphonies Nos 1 6 David Sanger organ Meridian Recordings Organ Symphonies Nos 1 6 Gunther Kaunzinger organ Koch Schwann Second Symphony for Organ Christopher Houlihan organ Towerhill Recordings 24 Pieces de fantaisie Gunther Kaunzinger organ Novalis 2 CDs 24 Pieces en style libre tv 31 Gunther Kaunzinger organ Koch Schwann 2 CDs Inshi Louis Vierne Symphonie en la mineur Poeme pour piano et orchestre Francois Kerdoncuff piano Orchestre Philharmonique de Liege Pierre Bartholomee conductor Timpani 2007 Louis Vierne La Musique de chambre integrale The Complete Chamber Music Francois Kerdoncuff piano Olivier Gardon piano Alexis Galperine violin Odile Carracilly viola Yvan Chiffoleau cello Christian Moreaux oboe Pascale Zanlonghi harp Quartour Phillips 2 CDs Timpani 2005 Louis Vierne Piano Quintet tv 42 Stephen Coombs piano Chilingirian Quartet Hyperion Louis Vierne L œuvre pour piano Works for Piano Olivier Gardon piano 2 CDs Timpani 1995 Louis Vierne Melodies Volume I Mireille Delunsch soprano Francois Kerdoncuff piano Christine Icart harp Timpani 1997 Louis Vierne Melodies Volume II Mireille Delunsch soprano Francois Kerdoncuff piano Timpani 2005 Louis Vierne Songs Rachel Santesso soprano Roger Vignoles piano Andrew Reid organ Hugh Webb harp Deux EllesPrimitkiDeutsche Nationalbibliothek Record 119278308 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 Bibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 SNAC 2010 d Track Q29861311 Arhiv originalu za 5 listopada 2018 Procitovano 25 listopada 2020 Vvedenie v dissertaciyu T E Kalashnikovoj Lui Vern i ego organnoe tvorchestvo DzherelaAvtoreferat disertaciyi T 5 chervnya 2016 u Wayback Machine E 5 chervnya 2016 u Wayback Machine Kalashnikovoyi Luyi V yern i jogo organna tvorchist 5 chervnya 2016 u Wayback Machine PosilannyaVilni noti avtorstva Luyi V yern na sajti International Music Score Library Project IMSLP angl