Руїни Кремського замку розташовані на схід від муніципалітету Фойтсберг у Штирії в районі Кремс. Історія замку сягає XI–XII століть, коли його побудував архієпископ Зальцбурга. Вперше замок згадується в документі 1248 року. Кремс кілька разів належав аристократичним родинам, які здебільшого доручали управління володінням опікунам або адміністраторам. У XIV столітті Кремс мав нижчу юрисдикцію, а в XVI ст. столітті замок був розширений до ренесансного замку із зоопарком. У XVII столітті граф Карл Саурау придбав замок і об'єднав його з територіями Лігісту. Після перенесення адміністрації в замок Лігіст у 1730 році, він занедбав Кремс і залишив його занепадати. У 1817 році частина замку опустилася по схилу після дощу. Ерцгерцог Йоганн купив Кремський замок в 1857 році.
Кремський замок | |
---|---|
![]() | |
47°01′50″ пн. ш. 15°10′54″ сх. д. / 47.03080000002777439° пн. ш. 15.18190000002777751° сх. д.Координати: 47°01′50″ пн. ш. 15°10′54″ сх. д. / 47.03080000002777439° пн. ш. 15.18190000002777751° сх. д. | |
Тип | d[1] |
Статус спадщини | пам'ятка культурної спадщини[d][1] |
Країна | |
Розташування | Фойтсберг[1] |
Стан | |
![]() ![]() Кремський замок (Австрія) | |
20 березня 1936 року руїни було взято під охорону як пам'ятник Управлінням культурної спадщини, а комплекс закріпили та зробили доступним для відвідування туристами. Ремонтні роботи в 1960-х роках проводило замкове товариство. Кремський замок з 1988 року належить асоціації Licht im Leben. З 1993 року його реставрує тут засноване замкове товариство. Крім усього іншого, навколо руїн був побудований шлях. Невелика музейна кімната, відкрита в травні 2015 року, показує історію Кремського замку.
Замковий комплекс являє собою руїни замку на вершині пагорба на виступаючому гірському хребті. П'ятиповерхова вежа, побудована на валуні, є яскравою особливістю замку, і її можна побачити здалеку. На півдні комплексу знаходиться житлова вежа з двома прилеглими житловими будинками. Навколо замку проходять круглі стіни, деякі з яких забезпечені бійницями. На північ від головної частини замку вище за течією Ворбурга розташована наймолодша частина, яка має дві невеликі кутові вежі, одна з яких збереглася повністю.
Назва
Назва Кремс походить не зі слов'янської, як інші топоніми з околиць, але, ймовірно, має давнє походження. За словами краєзнавця Вальтера Кінрайха, назва могла походити від індоєвропейського (s) krem, іллірійського Kremisia або кельтського Chremisa. Усі ці слова означають щось на кшталт гострий, розрізаний, гострий камінь або скеля. Це могло стосуватися хребта, на якому лежить замок і який стримує Кайнах у вузькій долині.
Розташування
Руїни замку стоять на високому хребті, що виступає в бік Кайнаха на південь від Таллейна. Хребет круто схиляється на схід, південь і захід і був відділений від внутрішніх районів глибоким вирізом з часу розширення Кайнахтальштрассе. Круті схили були частково штучно нахилені, а територія навколо руїни частинами була підготовлена до оборони за допомогою штучних ровів. Однак ці штучні утворення частково знищені нещодавно створеним круговим маршрутом. На півночі ділянка рову відокремлює територію замку від глибинки. Цей рів перекинутий сучасним мостом.
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelUxTDB0eVpXMXpYMkpsYVY5V2IybDBjMkpsY21jdWFuQm5Mekl5TUhCNExVdHlaVzF6WDJKbGFWOVdiMmwwYzJKbGNtY3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Ймовірно, в XI, або в середині XII століття на місці нинішнього замку за наказом архієпископа Зальцбурга була побудована проста оборонна споруда, імовірно дерев'яна. Вперше лицарський рід фон Кремсів згадується близько 1150 року. Ймовірно, на початку XIII ст., деревина була замінена на камінь. Швидше за все, це зробив Отто фон Кремс-Леонроде, якому також належав замок Альт-Леон Рот. Після смерті Отто в 1234 році замок перейшов до Гартніта фон Рабенштейна через його вдову. Вперше замок згадується під назвою castrum Chremse в 1248 році, оскільки він служив місцем збору знаті, на якому Ульріх фон Вільдон зробив порівняння монастирів Адмонт і Хартнід з тавернами фон Раннштейна. У той час передня частина замку вважалася вотчиною архієпископа Зальцбурга, а задня або південна частина замку була вільною власністю господаря замку. Оскільки Рабенштейни брали участь у повстанні аристократів Штирії, Ландсбергер Бунд, проти герцога Альбрехта, вони втратили все своє майно, і близько 1300 року Кремс перейшов до лордів Вальзе, які призначили бурграфів. У 1363 році Еберхард В. фон Вальзе продав замок Лейтольду фон Штадеку. Після того, як родина Штадеків вимерла, графи Хауг та Ульріх фон Монфорт увійшли у володіння замком через шлюб близько 1400 року. Вони також доручили охоронцям управляти замком. Оскільки графи-боржники Монфорт були змушені продавати товари, замок і лордство перейшли у володіння барона Зигмунда Фрідріха фон Герберштейна в 1589 році.
У XIV столітті канцелярія Оберграден і громада Гесніца перейшли під владу Кремса, який на той час включав селян-підданих у Гассельберзі, Кляйн-Гайсфельді, Лобмінгу, Муггауберзі і в Таллайні, а також громади Модріаха, Пак і Салла. У той час господар замку здійснював судочинство і судді землі не було дозволено втручатися. Злочинців передали земельному судді у Фойтсберзі.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd4TDBKMWNtZHlkV2x1WlY5TGNtVnRjMTlXYjJsMGMySmxjbWRmU0c5c2VuUjFjbTB1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVKMWNtZHlkV2x1WlY5TGNtVnRjMTlXYjJsMGMySmxjbWRmU0c5c2VuUjFjbTB1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
За Зигмунда, а згодом і за його сина Отто Генріха фон Герберштайна, замковий комплекс був розширений до ренесансного замку і розкішно обставлений, до 1623 року. Отто влаштував великий зоопарк під замком. Оскільки він був у великих боргах через розширення, йому довелося продати замок і свій маєток Кремс Максиміліану Лейману фон Лібенау в 1629 році. Оскільки Лібенау не міг дозволити собі купівельну ціну, йому довелося продати Кремс барону Саломону фон Мейлеггу в 1634 році. Сім'я Мейленггів провела ремонтні роботи на об'єкті. Оскільки у Мейлегга не вистачало грошей, щоб утримувати замок, граф Карл Заурау, тодішній губернатор Штирії, висунув свої права на нього. Тим самим він зміг отримати права на замок і пов'язати його зі своїм замком Лігіст. Мейлегг повністю очистив багато мебльований замок до поглинання, хоча він був проданий разом із меблями. Він взяв із собою всі цінні предмети обстановки, включаючи позолочені шпалери та весь вміст збройової. Об'єкт, незаконно відібраний у Мейлегга, коштував близько мільйона шилінгів. У листах він вибачався перед Заурау за це і розповідав про свою бідність і утримання своєї сім'ї, що означало, що він не був покараний. У наступні роки замок Кремс був запущений. У 1730 році адміністрація була перенесена до замку Лігіст, і Кремс був населений лише слугами. Об'єкт залишився занепадати. Близько 1790 р. ліси домініону були вирубані, власні землі не оброблялися, а прибуток здавався в оренду. Приблизно в той же час торговці Гамілльшегг і Нейттер хотіли купити і відремонтувати замок, але ціна покупки та витрати на реставрацію були для них занадто високими. У 1817 р. частина замку після дощу просіла на південно-східну сторону. Ерцгерцог Австрійський Йоганн, який також володів залізним заводом у Кремсі, отримав правління у 1857 році З 1869 р. руїни належали Промисловому товариству Фордернберг-Кефлахер Монтан, з 1877 р. — графині Анні фон Заурау, з 1880 р. — виробнику целюлози Клуземанн, а потім — Steiermärkisch-Salzburgische.AG.Holzwergische.
20 березня 1936 року руїни було взято під охорону як пам’ятку архітектури, після чого розпочалося укріплення та забезпечення доступу до об’єкту. Сім'я корчмарів Тьошер наслідувала Steiermärkisch-Salzburgischen Holzwerke AG як власники. У 1960-х роках було створено Кремське замкове товариство для проведення ремонтних робіт у замковому комплексі. Замок Кремс належить асоціації Licht im Leben з 1988 року. Відновлене Кремське замкове товариство опікується обслуговуванням закладу з 1993 року. Взимку 1998/99 р. вздовж зовнішньої стіни було прокладено доріжку, а між 1999/2000 рр. замок був відремонтований і знову доступний. У 2011 р. молодіжною організацією «Фойтсберг» забудована дерев’яною конструкцією стіна північно-східної кутової вежі зовнішнього двору. Історію замкового комплексу можна побачити в невеликій музейній кімнаті, відкритій у травні 2015 року.
Опис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODBMelF5TDBkeWRXNWtjbWx6YzE5a1pYSmZRblZ5WjE5TGNtVnRjMThsTWpoUGRIUnZYMUJwY0dWeUpUSTVMbk4yWnk4eU1qQndlQzFIY25WdVpISnBjM05mWkdWeVgwSjFjbWRmUzNKbGJYTmZKVEk0VDNSMGIxOVFhWEJsY2lVeU9TNXpkbWN1Y0c1bi5wbmc=.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlk1TDBKMWNtZHlkV2x1WlY5TGNtVnRjMTlDWlhKblpuSnBaV1F1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVKMWNtZHlkV2x1WlY5TGNtVnRjMTlDWlhKblpuSnBaV1F1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Найстаріша збережена частина замку на вершині пагорба розташована в західній частині комплексу, безпосередньо біля п'ятиповерхової вежі на пагорбі прямо на крутому схилі. Могутня фортеця, побудована на ізольованому валуні, має кладку з бутового каменю, яка закладена у 13 столітті. Західна сторона вежі має напівкруглий, а східна — неправильний багатокутний план. Початковий доступ був через перший поверх на висоті близько восьми метрів. На ньому частково зламане романське драпірування з тесаного каменю. Нещодавно зробили двері на першому поверсі. Спочатку на перший поверх можна було потрапити лише через отвір у склепінні. Як на першому, так і на другому поверсі є склепінчаста стеля. З першого поверху на другий ведуть сходи у товщі стіни. На п'ятках стін видно, що на другому та третьому поверхах раніше була стеля з балками. Усі поверхи освітлені прорізами вікон. На третьому поверсі, ймовірно, був балкон. На це вказує дверний проріз, що виходить на південь. Замок був відремонтований, можна піднятися на платформу. Верхня платформа оточена зубцями і також утворює четвертий поверх. На стіні замку є напис з 1623 роком, що свідчить про розширення родини Герберштейн. Більшість залишків стін на північ і південь від замку мають таку ж кладку, як і вона.
Комплекс оточений круглим муром XIV–XV ст. Стіна в південно-західній частині має дві бійниці, в яких збереглися дві заглиблені воронки з однієї заготовки. Імовірно, це римські сполії, точне походження яких невідоме. Вони могли походити від похоронних пам'ятників, встановлених вздовж сусідньої римської дороги. У той час як стіна з боку внутрішнього двору на заході замку в основному похована, вона піднімається зовні на висоту трьох метрів над землею. Лише найменша кількість каменів на східній стіні датується XIV–XV століттями. Верхня частина з пізнішої фази XVI ст., впізнаваної за іншою структурою кладки. Тоді в стіну була вбудована напівкругла флангова вежа. На північ від цієї вежі, у внутрішньому дворі, стояли дві бійниці, одна на одній, з бійницями для мушкетів. Збереглися лише п'ять зубців стіни.
На півдні замковий комплекс підтримує квадратна вежа з бутовою кладкою XIV ст. У XVI чи XVII столітті були вбудовані арочні ніші з великими вікнами. Її використовували як житлову вежу. До того ж часу, ймовірно, датується ніша гвинтових сходів, що збереглася на північній зовнішній стіні. З півночі до квадратної вежі примикають два житлові будинки. Північно-західний п'ятиповерховий будинок служив палацом, датований XIV–XV ст. Друга будівля датується XVI–XVII століттями і ймовірно мала аркади.
У XVI столітті між східною частиною та старою будівлею на схід від замку було збудовано з'єднувальне крило з кам'яною кладкою з вкрапленнями цегли. Через це крило веде брама з північного н пагорбом із замком. Раніше над флігелем з надбрамною залою було, ймовірно, два поверхи житлових приміщень. Поверхи мали прямокутні вікна в плоских аркових нішах, які можна побачити й досі.
На півночі в комплексі домінує кінець XVI століття. Добудовано зовнішню фортецю, яка була збудована у попередньому столітті. Це наймолодша частина системи. По кутах зовнішньої стіни були дві невеликі квадратні вежі, північно-східна з яких збереглася повністю. Ця вежа має бійниці з цегли. Північно-східна вежа збереглася як основна і була перебудована дерев'яною конструкцією в 2011 році, що є на зображеннях XVII ст. У зовнішньому дворі був невеликий сад і велика стайня. На півночі зовнішньої стіни створено рів, який був перекинутий суцільним мостом пізніше. Від цього мосту збереглися лише стовпи. У XVI столітті між східною частиною та старою будівлею на схід від замку було збудовано з’єднувальне крило з кам’яною кладкою з вкрапленнями цегли. Через це крило веде брама з північного нового двору до південного, старішого внутрішнього двору. Внутрішнє подвір’я обмежується на сході та заході стіною, з півдня – двома житловими будинками, а з півночі – пагорбом із замком. Раніше над флігелем з надбрамною залою було, ймовірно, два поверхи житлових приміщень. Поверхи мали прямокутні вікна в плоских аркових нішах, які можна побачити й досі. Водопостачання вперше надавалося з цистерни, а потім з допомогою свердловини. Воду в замок подавали дерев'яними трубами з Талляйна.
Герб
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlE1TDBGVlZGOU1iMkp0YVc1blgwTlBRUzV6ZG1jdk1qSXdjSGd0UVZWVVgweHZZbTFwYm1kZlEwOUJMbk4yWnk1d2JtYz0ucG5n.png)
Замок Кремс знаходиться з 1 серпня 1964 р. на муніципальному гербі Лобмінга, який був незалежним до 1968 року. Опис герба звучить так: На блакитному щиті з залитою водяною основою щита в сріблі на горі замок із стрункою вежею посередині.
Легенда
За легендою, у Кремському замку жили барони- розбійники. Біла жінка в довгих чорних рукавичках з'явилася господареві замку в їхню шлюбну ніч. Він витлумачив це як погану прикмету, що виявилося правильним через кілька днів, коли померла його молода наречена.
Література
- Voitsberg - Porträt einer Stadt und ihrer Umgebung. Т. 1. Stadtgemeinde Voitsberg. 2012. с. 249—254.
- Burgruinen der Steiermark. B. Ferdinand Berger & Söhne. 2009. с. 158—161. ISSN 1993-1263.
Посилання
- Eintrag über Burg Krems auf Burgen-Austria
Примітки
- Wiki Loves Monuments monuments database — 2017.
- Voitsberg - Porträt einer Stadt und ihrer Umgebung. Т. 1. Stadtgemeinde Voitsberg. 2012. с. 249.
- Burgruinen der Steiermark. B. Ferdinand Berger & Söhne. 2009. с. 158. ISSN 1993-1263.
- Voitsberg - Porträt einer Stadt und ihrer Umgebung. Т. 1. Stadtgemeinde Voitsberg. 2012. с. 250.
- Burgruinen der Steiermark. B. Ferdinand Berger & Söhne. 2009. с. 159. ISSN 1993-1263.
- Für den Urkundentext, siehe : Geschichte des Benediktiner-Stiftes Admont von der Zeit des Abtes Isenrik bis zum Tode des Abtes Heinrich II. Graz 1876, Urkunde Nr. 175
- Voitsberg - Porträt einer Stadt und ihrer Umgebung. Т. 1. Stadtgemeinde Voitsberg. 2012. с. 251.
- Voitsberg - Porträt einer Stadt und ihrer Umgebung. Т. 1. Stadtgemeinde Voitsberg. 2012. с. 252.
- Gerhard Stenzel: Von Burg zu Burg in Österreich. 2. Auflage. Kremayr & Scheriau, Wien 1973, , S. 192.
- Voitsberg - Porträt einer Stadt und ihrer Umgebung. Т. 1. Stadtgemeinde Voitsberg. 2012. с. 253.
- Voitsberg - Porträt einer Stadt und ihrer Umgebung. Т. 1. Stadtgemeinde Voitsberg. 2012. с. 254.
- Burgruinen der Steiermark. B. Ferdinand Berger & Söhne. 2009. с. 158—159. ISSN 1993-1263.
- Voitsberg - Porträt einer Stadt und ihrer Umgebung. Т. 1. Stadtgemeinde Voitsberg. 2012. с. 186.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ruyini Kremskogo zamku roztashovani na shid vid municipalitetu Fojtsberg u Shtiriyi v rajoni Krems Istoriya zamku syagaye XI XII stolit koli jogo pobuduvav arhiyepiskop Zalcburga Vpershe zamok zgaduyetsya v dokumenti 1248 roku Krems kilka raziv nalezhav aristokratichnim rodinam yaki zdebilshogo doruchali upravlinnya volodinnyam opikunam abo administratoram U XIV stolitti Krems mav nizhchu yurisdikciyu a v XVI st stolitti zamok buv rozshirenij do renesansnogo zamku iz zooparkom U XVII stolitti graf Karl Saurau pridbav zamok i ob yednav jogo z teritoriyami Ligistu Pislya perenesennya administraciyi v zamok Ligist u 1730 roci vin zanedbav Krems i zalishiv jogo zanepadati U 1817 roci chastina zamku opustilasya po shilu pislya doshu Ercgercog Jogann kupiv Kremskij zamok v 1857 roci Kremskij zamok47 01 50 pn sh 15 10 54 sh d 47 03080000002777439 pn sh 15 18190000002777751 sh d 47 03080000002777439 15 18190000002777751 Koordinati 47 01 50 pn sh 15 10 54 sh d 47 03080000002777439 pn sh 15 18190000002777751 sh d 47 03080000002777439 15 18190000002777751Tipd 1 Status spadshinipam yatka kulturnoyi spadshini d 1 Krayina Avstriya ISO3166 1 alpha 3 AUT ISO3166 1 cifrovij 040 RoztashuvannyaFojtsberg 1 StanKremskij zamok Avstriya Kremskij zamok u Vikishovishi 20 bereznya 1936 roku ruyini bulo vzyato pid ohoronu yak pam yatnik Upravlinnyam kulturnoyi spadshini a kompleks zakripili ta zrobili dostupnim dlya vidviduvannya turistami Remontni roboti v 1960 h rokah provodilo zamkove tovaristvo Kremskij zamok z 1988 roku nalezhit asociaciyi Licht im Leben Z 1993 roku jogo restavruye tut zasnovane zamkove tovaristvo Krim usogo inshogo navkolo ruyin buv pobudovanij shlyah Nevelika muzejna kimnata vidkrita v travni 2015 roku pokazuye istoriyu Kremskogo zamku Zamkovij kompleks yavlyaye soboyu ruyini zamku na vershini pagorba na vistupayuchomu girskomu hrebti P yatipoverhova vezha pobudovana na valuni ye yaskravoyu osoblivistyu zamku i yiyi mozhna pobachiti zdaleku Na pivdni kompleksu znahoditsya zhitlova vezha z dvoma prileglimi zhitlovimi budinkami Navkolo zamku prohodyat krugli stini deyaki z yakih zabezpecheni bijnicyami Na pivnich vid golovnoyi chastini zamku vishe za techiyeyu Vorburga roztashovana najmolodsha chastina yaka maye dvi neveliki kutovi vezhi odna z yakih zbereglasya povnistyu NazvaNazva Krems pohodit ne zi slov yanskoyi yak inshi toponimi z okolic ale jmovirno maye davnye pohodzhennya Za slovami krayeznavcya Valtera Kinrajha nazva mogla pohoditi vid indoyevropejskogo s krem illirijskogo Kremisia abo keltskogo Chremisa Usi ci slova oznachayut shos na kshtalt gostrij rozrizanij gostrij kamin abo skelya Ce moglo stosuvatisya hrebta na yakomu lezhit zamok i yakij strimuye Kajnah u vuzkij dolini RoztashuvannyaRuyini zamku stoyat na visokomu hrebti sho vistupaye v bik Kajnaha na pivden vid Tallejna Hrebet kruto shilyayetsya na shid pivden i zahid i buv viddilenij vid vnutrishnih rajoniv glibokim virizom z chasu rozshirennya Kajnahtalshtrasse Kruti shili buli chastkovo shtuchno nahileni a teritoriya navkolo ruyini chastinami bula pidgotovlena do oboroni za dopomogoyu shtuchnih roviv Odnak ci shtuchni utvorennya chastkovo znisheni neshodavno stvorenim krugovim marshrutom Na pivnochi dilyanka rovu vidokremlyuye teritoriyu zamku vid glibinki Cej riv perekinutij suchasnim mostom IstoriyaGraviyuvannya Zamok Krems vid VISCHER v Topographia Ducatus Styriae 1681 Jmovirno v XI abo v seredini XII stolittya na misci ninishnogo zamku za nakazom arhiyepiskopa Zalcburga bula pobudovana prosta oboronna sporuda imovirno derev yana Vpershe licarskij rid fon Kremsiv zgaduyetsya blizko 1150 roku Jmovirno na pochatku XIII st derevina bula zaminena na kamin Shvidshe za vse ce zrobiv Otto fon Krems Leonrode yakomu takozh nalezhav zamok Alt Leon Rot Pislya smerti Otto v 1234 roci zamok perejshov do Gartnita fon Rabenshtejna cherez jogo vdovu Vpershe zamok zgaduyetsya pid nazvoyu castrum Chremse v 1248 roci oskilki vin sluzhiv miscem zboru znati na yakomu Ulrih fon Vildon zrobiv porivnyannya monastiriv Admont i Hartnid z tavernami fon Rannshtejna U toj chas perednya chastina zamku vvazhalasya votchinoyu arhiyepiskopa Zalcburga a zadnya abo pivdenna chastina zamku bula vilnoyu vlasnistyu gospodarya zamku Oskilki Rabenshtejni brali uchast u povstanni aristokrativ Shtiriyi Landsberger Bund proti gercoga Albrehta voni vtratili vse svoye majno i blizko 1300 roku Krems perejshov do lordiv Valze yaki priznachili burgrafiv U 1363 roci Eberhard V fon Valze prodav zamok Lejtoldu fon Shtadeku Pislya togo yak rodina Shtadekiv vimerla grafi Haug ta Ulrih fon Monfort uvijshli u volodinnya zamkom cherez shlyub blizko 1400 roku Voni takozh doruchili ohoroncyam upravlyati zamkom Oskilki grafi borzhniki Monfort buli zmusheni prodavati tovari zamok i lordstvo perejshli u volodinnya barona Zigmunda Fridriha fon Gerbershtejna v 1589 roci U XIV stolitti kancelyariya Obergraden i gromada Gesnica perejshli pid vladu Kremsa yakij na toj chas vklyuchav selyan piddanih u Gasselberzi Klyajn Gajsfeldi Lobmingu Muggauberzi i v Tallajni a takozh gromadi Modriaha Pak i Salla U toj chas gospodar zamku zdijsnyuvav sudochinstvo i suddi zemli ne bulo dozvoleno vtruchatisya Zlochinciv peredali zemelnomu suddi u Fojtsberzi Derev yana konstrukciya zbudovana u 2011 roci nad osnovoyu stini pivnichno shidnoyi vezhi zovnishnogo zamku Zmodelovana za gravyuroyu na midi 17 st Za Zigmunda a zgodom i za jogo sina Otto Genriha fon Gerbershtajna zamkovij kompleks buv rozshirenij do renesansnogo zamku i rozkishno obstavlenij do 1623 roku Otto vlashtuvav velikij zoopark pid zamkom Oskilki vin buv u velikih borgah cherez rozshirennya jomu dovelosya prodati zamok i svij mayetok Krems Maksimilianu Lejmanu fon Libenau v 1629 roci Oskilki Libenau ne mig dozvoliti sobi kupivelnu cinu jomu dovelosya prodati Krems baronu Salomonu fon Mejleggu v 1634 roci Sim ya Mejlenggiv provela remontni roboti na ob yekti Oskilki u Mejlegga ne vistachalo groshej shob utrimuvati zamok graf Karl Zaurau todishnij gubernator Shtiriyi visunuv svoyi prava na nogo Tim samim vin zmig otrimati prava na zamok i pov yazati jogo zi svoyim zamkom Ligist Mejlegg povnistyu ochistiv bagato meblovanij zamok do poglinannya hocha vin buv prodanij razom iz meblyami Vin vzyav iz soboyu vsi cinni predmeti obstanovki vklyuchayuchi pozolocheni shpaleri ta ves vmist zbrojovoyi Ob yekt nezakonno vidibranij u Mejlegga koshtuvav blizko miljona shilingiv U listah vin vibachavsya pered Zaurau za ce i rozpovidav pro svoyu bidnist i utrimannya svoyeyi sim yi sho oznachalo sho vin ne buv pokaranij U nastupni roki zamok Krems buv zapushenij U 1730 roci administraciya bula perenesena do zamku Ligist i Krems buv naselenij lishe slugami Ob yekt zalishivsya zanepadati Blizko 1790 r lisi dominionu buli virubani vlasni zemli ne obroblyalisya a pributok zdavavsya v orendu Priblizno v toj zhe chas torgovci Gamillshegg i Nejtter hotili kupiti i vidremontuvati zamok ale cina pokupki ta vitrati na restavraciyu buli dlya nih zanadto visokimi U 1817 r chastina zamku pislya doshu prosila na pivdenno shidnu storonu Ercgercog Avstrijskij Jogann yakij takozh volodiv zaliznim zavodom u Kremsi otrimav pravlinnya u 1857 roci Z 1869 r ruyini nalezhali Promislovomu tovaristvu Fordernberg Keflaher Montan z 1877 r grafini Anni fon Zaurau z 1880 r virobniku celyulozi Kluzemann a potim Steiermarkisch Salzburgische AG Holzwergische 20 bereznya 1936 roku ruyini bulo vzyato pid ohoronu yak pam yatku arhitekturi pislya chogo rozpochalosya ukriplennya ta zabezpechennya dostupu do ob yektu Sim ya korchmariv Tosher nasliduvala Steiermarkisch Salzburgischen Holzwerke AG yak vlasniki U 1960 h rokah bulo stvoreno Kremske zamkove tovaristvo dlya provedennya remontnih robit u zamkovomu kompleksi Zamok Krems nalezhit asociaciyi Licht im Leben z 1988 roku Vidnovlene Kremske zamkove tovaristvo opikuyetsya obslugovuvannyam zakladu z 1993 roku Vzimku 1998 99 r vzdovzh zovnishnoyi stini bulo prokladeno dorizhku a mizh 1999 2000 rr zamok buv vidremontovanij i znovu dostupnij U 2011 r molodizhnoyu organizaciyeyu Fojtsberg zabudovana derev yanoyu konstrukciyeyu stina pivnichno shidnoyi kutovoyi vezhi zovnishnogo dvoru Istoriyu zamkovogo kompleksu mozhna pobachiti v nevelikij muzejnij kimnati vidkritij u travni 2015 roku OpisPlan poverhu Kremskogo zamku z Avstrijskih zamkiv Otto Pajpera 1908 rik Bashta stoyit na izolovanomu valuni Vid iz zamku na pivdennu chastinu kompleksu Najstarisha zberezhena chastina zamku na vershini pagorba roztashovana v zahidnij chastini kompleksu bezposeredno bilya p yatipoverhovoyi vezhi na pagorbi pryamo na krutomu shili Mogutnya fortecya pobudovana na izolovanomu valuni maye kladku z butovogo kamenyu yaka zakladena u 13 stolitti Zahidna storona vezhi maye napivkruglij a shidna nepravilnij bagatokutnij plan Pochatkovij dostup buv cherez pershij poverh na visoti blizko vosmi metriv Na nomu chastkovo zlamane romanske drapiruvannya z tesanogo kamenyu Neshodavno zrobili dveri na pershomu poversi Spochatku na pershij poverh mozhna bulo potrapiti lishe cherez otvir u sklepinni Yak na pershomu tak i na drugomu poversi ye sklepinchasta stelya Z pershogo poverhu na drugij vedut shodi u tovshi stini Na p yatkah stin vidno sho na drugomu ta tretomu poverhah ranishe bula stelya z balkami Usi poverhi osvitleni prorizami vikon Na tretomu poversi jmovirno buv balkon Na ce vkazuye dvernij proriz sho vihodit na pivden Zamok buv vidremontovanij mozhna pidnyatisya na platformu Verhnya platforma otochena zubcyami i takozh utvoryuye chetvertij poverh Na stini zamku ye napis z 1623 rokom sho svidchit pro rozshirennya rodini Gerbershtejn Bilshist zalishkiv stin na pivnich i pivden vid zamku mayut taku zh kladku yak i vona Kompleks otochenij kruglim murom XIV XV st Stina v pivdenno zahidnij chastini maye dvi bijnici v yakih zbereglisya dvi zaglibleni voronki z odniyeyi zagotovki Imovirno ce rimski spoliyi tochne pohodzhennya yakih nevidome Voni mogli pohoditi vid pohoronnih pam yatnikiv vstanovlenih vzdovzh susidnoyi rimskoyi dorogi U toj chas yak stina z boku vnutrishnogo dvoru na zahodi zamku v osnovnomu pohovana vona pidnimayetsya zovni na visotu troh metriv nad zemleyu Lishe najmensha kilkist kameniv na shidnij stini datuyetsya XIV XV stolittyami Verhnya chastina z piznishoyi fazi XVI st vpiznavanoyi za inshoyu strukturoyu kladki Todi v stinu bula vbudovana napivkrugla flangova vezha Na pivnich vid ciyeyi vezhi u vnutrishnomu dvori stoyali dvi bijnici odna na odnij z bijnicyami dlya mushketiv Zbereglisya lishe p yat zubciv stini Na pivdni zamkovij kompleks pidtrimuye kvadratna vezha z butovoyu kladkoyu XIV st U XVI chi XVII stolitti buli vbudovani arochni nishi z velikimi viknami Yiyi vikoristovuvali yak zhitlovu vezhu Do togo zh chasu jmovirno datuyetsya nisha gvintovih shodiv sho zbereglasya na pivnichnij zovnishnij stini Z pivnochi do kvadratnoyi vezhi primikayut dva zhitlovi budinki Pivnichno zahidnij p yatipoverhovij budinok sluzhiv palacom datovanij XIV XV st Druga budivlya datuyetsya XVI XVII stolittyami i jmovirno mala arkadi U XVI stolitti mizh shidnoyu chastinoyu ta staroyu budivleyu na shid vid zamku bulo zbudovano z yednuvalne krilo z kam yanoyu kladkoyu z vkraplennyami cegli Cherez ce krilo vede brama z pivnichnogo n pagorbom iz zamkom Ranishe nad fligelem z nadbramnoyu zaloyu bulo jmovirno dva poverhi zhitlovih primishen Poverhi mali pryamokutni vikna v ploskih arkovih nishah yaki mozhna pobachiti j dosi Na pivnochi v kompleksi dominuye kinec XVI stolittya Dobudovano zovnishnyu fortecyu yaka bula zbudovana u poperednomu stolitti Ce najmolodsha chastina sistemi Po kutah zovnishnoyi stini buli dvi neveliki kvadratni vezhi pivnichno shidna z yakih zbereglasya povnistyu Cya vezha maye bijnici z cegli Pivnichno shidna vezha zbereglasya yak osnovna i bula perebudovana derev yanoyu konstrukciyeyu v 2011 roci sho ye na zobrazhennyah XVII st U zovnishnomu dvori buv nevelikij sad i velika stajnya Na pivnochi zovnishnoyi stini stvoreno riv yakij buv perekinutij sucilnim mostom piznishe Vid cogo mostu zbereglisya lishe stovpi U XVI stolitti mizh shidnoyu chastinoyu ta staroyu budivleyu na shid vid zamku bulo zbudovano z yednuvalne krilo z kam yanoyu kladkoyu z vkraplennyami cegli Cherez ce krilo vede brama z pivnichnogo novogo dvoru do pivdennogo starishogo vnutrishnogo dvoru Vnutrishnye podvir ya obmezhuyetsya na shodi ta zahodi stinoyu z pivdnya dvoma zhitlovimi budinkami a z pivnochi pagorbom iz zamkom Ranishe nad fligelem z nadbramnoyu zaloyu bulo jmovirno dva poverhi zhitlovih primishen Poverhi mali pryamokutni vikna v ploskih arkovih nishah yaki mozhna pobachiti j dosi Vodopostachannya vpershe nadavalosya z cisterni a potim z dopomogoyu sverdlovini Vodu v zamok podavali derev yanimi trubami z Tallyajna GerbGerb kolishnogo municipalitetu Lobming na yakomu zobrazheno stilizovanij Kremskij zamok Zamok Krems znahoditsya z 1 serpnya 1964 r na municipalnomu gerbi Lobminga yakij buv nezalezhnim do 1968 roku Opis gerba zvuchit tak Na blakitnomu shiti z zalitoyu vodyanoyu osnovoyu shita v sribli na gori zamok iz strunkoyu vezheyu poseredini LegendaZa legendoyu u Kremskomu zamku zhili baroni rozbijniki Bila zhinka v dovgih chornih rukavichkah z yavilasya gospodarevi zamku v yihnyu shlyubnu nich Vin vitlumachiv ce yak poganu prikmetu sho viyavilosya pravilnim cherez kilka dniv koli pomerla jogo moloda narechena LiteraturaVoitsberg Portrat einer Stadt und ihrer Umgebung T 1 Stadtgemeinde Voitsberg 2012 s 249 254 Burgruinen der Steiermark B Ferdinand Berger amp Sohne 2009 s 158 161 ISSN 1993 1263 PosilannyaEintrag uber Burg Krems auf Burgen AustriaPrimitkiWiki Loves Monuments monuments database 2017 d Track Q28563569d Track Q4580425 Voitsberg Portrat einer Stadt und ihrer Umgebung T 1 Stadtgemeinde Voitsberg 2012 s 249 Burgruinen der Steiermark B Ferdinand Berger amp Sohne 2009 s 158 ISSN 1993 1263 Voitsberg Portrat einer Stadt und ihrer Umgebung T 1 Stadtgemeinde Voitsberg 2012 s 250 Burgruinen der Steiermark B Ferdinand Berger amp Sohne 2009 s 159 ISSN 1993 1263 Fur den Urkundentext siehe Geschichte des Benediktiner Stiftes Admont von der Zeit des Abtes Isenrik bis zum Tode des Abtes Heinrich II Graz 1876 Urkunde Nr 175 Voitsberg Portrat einer Stadt und ihrer Umgebung T 1 Stadtgemeinde Voitsberg 2012 s 251 Voitsberg Portrat einer Stadt und ihrer Umgebung T 1 Stadtgemeinde Voitsberg 2012 s 252 Gerhard Stenzel Von Burg zu Burg in Osterreich 2 Auflage Kremayr amp Scheriau Wien 1973 ISBN 3 218 00278 8 S 192 Voitsberg Portrat einer Stadt und ihrer Umgebung T 1 Stadtgemeinde Voitsberg 2012 s 253 Voitsberg Portrat einer Stadt und ihrer Umgebung T 1 Stadtgemeinde Voitsberg 2012 s 254 Burgruinen der Steiermark B Ferdinand Berger amp Sohne 2009 s 158 159 ISSN 1993 1263 Voitsberg Portrat einer Stadt und ihrer Umgebung T 1 Stadtgemeinde Voitsberg 2012 s 186