Красносільсько-Ропшинська операція (інші назви «Січневий грім», операція «Нева-2») — наступальна операція військ радянського Ленінградського фронту, проведена протягом 14—30 січня 1944 року; є частиною Ленінградсько-Новгородської операції, проведеної проти 18-ї німецької армії, котра блокувала Ленінград.
Красносільсько-Ропшинська операція | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Німецько-радянська війна | |||||||
![]() Бій в місті Пушкін, січень 1944 | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() | |||||||
Командувачі | |||||||
Леонід Говоров Володимир Трибуц | ![]() Георг фон Кюхлер Георг Ліндеман | ||||||
Військові сили | |||||||
частина сил Ленінградського фронту — біля 416 000 чоловік | частина сил 18-ї армії — близько 168 000 чоловік | ||||||
Втрати | |||||||
приблизно 10 000 вбитими та 500 полоненими | близько 20 000 вбитими та понад 1000 полоненими |
Наслідком проведення операції було знищення силами Ленінградського фронту Петергофсько — Стрєльнінське нацистське угрупування, відкинено від фронтової лінії на 60—100 вглиб, зайнято Красне Село, Красногвардєйськ, Пушкін, Ропша, Слуцьк; у співдії із силами Волховського фронту було цілком знято блокаду Ленінграду.
Сили СРСР початком операції
- Ленінградський фронт (командувач — генерал армії Леонід Говоров, начальник штабу генерал-лейтенант Дмитро Гусєв)
- 2-га ударна армія (генерал-лейтенант Іван Федюнінський)
- 42-га армія (генерал-полковник Іван Масленников)
- 67-ма армія (генерал-лейтенант Володимир Свиридов)
- 13-та повітряна армія ()
- Балтійський флот (адмірал Володимир Трибуц)
Сили Третього Рейху в зоні радянського наступу
- Група армій «Північ» (генерал-фельдмаршал Георг фон Кюхлер)
- 18-та армія (генерал-полковник Георг Ліндеман)
- 1-ша повітряна армія (генерал Курт Пфлюгбейл)
Військове становище на початку 1944 року під Ленінградом
До кінця 1943 року радянськими військами було проведено ряд операцій з метою подолання блокади Ленінграду; ініціатива на північно-західному відтинку фронту переміщається від німецьких сил, проте повністю місто не було розблоковане.
Підрозділи німецької 18-ї армії знаходилися в безпосередній близькості від Ленінграда та не припиняли постійних артилерійських обстрілів міста та Поляна — Шліссельбург (діяла з 5 лютого 1943 по 10 березня 1944 року).
Початком вересня 1943 року радянське керівництво дізнається про підготовку відступу від Ленінграду німецьких сил на нові оборонні рубежі по лінії річка Нарва — Чудське озеро — Псков — Остров — (Лінія Пантера-Вотан).
Оцінивши обставини, військові ради Волховського та Ленінградського фронтів терміново розпочинають планування спільної великомасштабної операції, метою якої мало стати розбиття німецької 18-ї армії та розблокування Ленінграду.
Через невизначеність у розвідувальній інформації щодо планів нацистських сил, котра тривала до кінця 1943 року, радянське командування розробило 2 варіанти наступу.
Варіант число 1 («Нева-1») передбачав терміновий перехід до переслідування нацистських сил в разі їх відступу; «Нева-2» була планом прориву ешелонованої німецької оборони у випадку продовження утримування ними фронтових позицій.
Німецька розвідка досить швидко дізналася про радянські плани, й керівник групи армій «Північ» Георг фон Кюхлер звертається до Адольфа Гітлера з проханням пришвидшити відвід військ на лінію «Пантера — Вотан». Проте Гітлер прислухався до думки іншого військовго — командувача 18-ї армії Георга Ліндемана, котрий переконував, що підпорядковані йому війська відіб'ють можливий радянський наступ, та наказує групі армій «Північ» продовжувати блокаду Ленінграда.
План наступу «Нева-2»
Загальний задум Волховського та Ленінградського фронтів полягав в одночасному завдаванні ударів по флангах 18-ї німецької армії в районі Петергоф — (Красносільсько-Ропшинська операція) та під Новгородом (Новгородсько-Лузька операція). В подальшому наступ планувалося провести в напрямі Кінгісеппа та Луги й оточити головні сили 18-ї армії і продовжити наступ на Нарву, Псков, Ідрицю.
Головною метою планованого наступу була потреба зняти блокаду Ленінграду, окрім того планувалося повністю вибити нацистські сили з теренів Ленінградської області, відповідно, цим заклавши можливості для подальшого наступу в Прибалтику.
В остаточному плані операції передбачалося, що сили Ленінградського фронту переходять у наступ переважно частинами 2-ї ударної армії з Оранієнбаумського плацдарму; підрозділи 42-ї армії мали наступати південно-західніше Ленінграду. Після планованого з'єднання в районі Красне Село — Ропша 2-га ударна та 42-га армії мали завданням ліквідувати німецьке Петербурзько — Стрєльненське угрупування; в подальшому планувався наступ у двох напрямах — на Кінгісепп та на Красногвардєйськ, звідти на Лугу.
67-ма армія мала приєднатися до наступу. Перед її підрозділами ставилося завдання зайняти , Ульяновку, Тосно та у співдії із військами Волховського фронту відновити контроль над Кіровською та Жовтневою залізницями. Надалі частинам 67-ї армії наказувалося наступати на Пушкін і Красногвардійськ.
Рівночасно до наступу мали переходити підрозділи Волховського фронту; вони після розбиття німецького Новгородського угрупування мали швидко просуватися на Лугу. Після з'єднання під Лугою із силами Ленінградського фронту обидва фронти мали оточити головні сили 18-ї армії.
Стан Ленінградського фронту перед початком операції
Війська Ленінградського фронту тримали оборону безпосередньо навколо Ленінграду силами трьох армій:
- 23-тя армія тримала оборону на Карельському перешийку,
- 42-га армія та
- 67-ма армія — від узбережжя Фінської затоки до .
Окрім того силами військ фронту утримувався відтинок Оранієнбаумського плацдарму — протяжність по фронту до 50 кілометрів, плацдарм сягав вглиб до 25 км.
З огляду на відсутність великих резервів у Ставки ВГК для посилення радянських сил під Ленінградом, керівництво фронтом проводить перегрупування у підрозділах задля концентрації сил та засобів на вістрі головного удару.
2-га ударна армія переміщається на Оранієнбаумський плацдарм (відправлялися з Ленінграду та пірсу на Лисячому Носі, керувати нею по Володимиру Романовському доручено Івану Федюнінському. Починаючи 7 листопада 1943 року Приморська оперативна група переходить до керівництва штабу 2-ї ударної армії, її частини поступово перекидаються на плацдарм силами Балтійського флоту та транспортною армією. Загалом по 21 січня 1944 року на плацдарм було перекинуто 5 стрілецьких дивізій, 13 артилерійських, 2 танкові, 1 самохідно-артилерійський полк та одна танкова бригада — в цілому близько 53 000 військових, 2300 автомобілів й тракторів, 240 танків та бронеавтомобілів, 5800 тон набоїв, 4000 коней, 14 000 тон різноманітних вантажів.
Без врахування 23-ї армії війська — 30 стрілецьких дивізій, 4 танкові та 3 стрілецькі бригади й 3 укріпрайони — нараховують 417 600 солдатів й офіцерів. Наступ 2-ї ударної та 42-ї армій підтримували до 6000 гармат, мінометів та реактивних установок, близько 600 танків та САУ.
Повітряну підтримку в часі проведення наступу здійснювати доручалося 460 літакам зі складу 13-ї повітряної армії й Ленінградській армії ППО, та 190 літаків авіації Балтійського флоту. Загальний наступ обидвох фронтів мало прикривати понад 330 літаків авіації далекої дії.
![]() | |
---|---|
![]() | Мапа Оранієнбаумського плацдарму |
Також наступу мала сприяти берегова й корабельна артилерія Балтійського фронту — загалом понад 200 гармат калібром 100 до — в тому числі артилерія лінкорів «Петропавловськ», , крейсерів та , Кронштадтських фортів та .
Сили 18-ї німецької армії
Частина 18-ї нацистської армії протистояла радянському Ленінградському фронту. Зокрема, в напрямі головного удару сил Червоної армії це були — біля Оранієнбаумського плацдарму —
- 3-й танковий корпус СС
- від Петергофа до міста Пушкіна — 50-й армійський корпус
- 54-й армійський корпус (Третій Рейх) — від Пушкіна до Неви —
- біля Мги — 26-й армійський корпус
По радянських даних загальна чисельність 28-ї нацистської армії нараховувала 168 000 вояків та офіцерів, на озброєнні мали до 4500 гармат й мінометів, 200 танків й САУ.
Повітряне прикриття групи армій «Північ» здійснював 1-й повітряний флот 200-ми літаками; в інших джерелах фігурує 370 літаків, з них до 100 розташовувалися поблизу Ленінграду.
По німецьких підрахунках загальна чисельність групи армій «Північ» станом на 14 жовтня 1943 року — у тому числі з'єднання в північній Фінляндії — складала 601 000 військових, до 2400 гармат й мінометів, 146 танків.
Радянські сили перед початком наступу мали чисельну перевагу над нацистськими — в напрямі головного удару Ленінградського фронту — по людських силах 2,5-2,7:1, у артилерії — понад 3,5 рази, танках — понад 6-кратна перевага.
Через вельми несприятливі обставини німецьке командування розраховувало утримати займані позиції з допомогою потужних оборонних споруджень «Північного валу». Найсильніша ділянка нацистської оборони була в смузі планованого наступу 42-ї армії, головними німецькими укріпленими вузлами були , , , Красне Село, . У випадку вимушеного відступу німецькі війська мали організовано відходити від однієї укріпленої позиції до іншої, для цієї мети в глибині оборони 18-ї армії було збудовано, але не всі на момент радянського наступу цілком були зведені — «Автострада», Інгерманландська, Лужська, та інші лінії.
Наступ 2-ї ударної та 42-ї армій протягом 14 — 20 січня
Попередньо було зімітовано підготовку наступу на правому фланзі біля — на річці південніше Соснового Бору.
14 січня в наступ переходять частини 2-ї ударної армії з Оранієнбаумського плацдарму, 15 січня до них прилучаються підрозділи 42-ї армії, що рушили від .
Уночі перед наступом радянські частини 2-ї ударної армії висуваються на нейтральну смугу та окопалися за 150—350 метрів від передових позицій противника, сапери тим часом зробили проходи в мінних полях й дротових загородженнях.
Після більш чим годинної артилерійської підготовки та масованого нальоту штурмової авіації, о 10-40 на 10-кілометровому відтинку переходять в наступ два корпуси —
- :
-
- , першого удару завдають біля урочища Порожки; наступ цих корпусів від початку не був вельми вдалим.
Першого дня успіхів у просуванні вглиб німецької оборони добиваються частини 40-ї, 90-ї та 131-ї стрілецьких дивізій, підтримуваних й 204-м та 222-м танковим полками. До кінця дня глибина прориву склала в середньому 4 кілометри, червоноармійці зайняли першу німецьку оборонну смугу та опорні пункти Порожек й ; на кількох ділянках було подолано другу лінію оборони — глибина нацистських споруд біля Оранієнбаумського плацдарму сягала 20 кілометрів.
Артилерія 42-ї та 67-ї армії вели цілоденний обстріл німецьких позицій біля та Мги з метою дезорганізації та не дати можливості зрозуміти, де буде проводитися наступний удар.
15 січня після майже 2-годинного артилерійського обстрілу, проведеного майже 2300 гарматами та мінометами, на 17-кілометровій ділянці фронту Лігово — переходять в наступ три стрілецькі корпуси 42-ї армії.
Того ж дня біля Гостіліц вводиться у бій 61-ша піхотна німецька дивізія; села Шпаньково і Великі Борниці того дня 4 рази переходили з рук в руки.
, та , наступаючи безпосередньо за артилерійським валом, з відносно малими втратами до кінця дня просунулися вперед на 4,5 кілометри.
В наступні дні підрозділи 2-ї ударної та 42-ї армій в напружених боях повільно просувалися зустрічними курсами в загальному напрямі Ропша — Красне Село; наступ відбувався із запеклим опором з боку німецьких військ та численними контратаками.
14—16 січня тривали запеклі бої за укріплений німецький пункт — село , лижний батальйон 90-ї дивізії (майор Алтухов) в ході боїв ліквідував весь гарнізон противника.
Частини 2-ї ударної армії лише до кінця дня 16 січня змогли в боях просунутися вперед на 10 кілометрів та здійснити прорив головної оборонної лінії нацистських сил на фронті до 23-х кілометрів. Вранці 17 січня Іван Федюнинський наказує сформувати рухому групу — 152-га танкова бригада та кілька артилерійських і стрілецьких підрозділів — із завданням стрімко розвинути наступ, захопити та утримати Ропшу.
Найбільш запеклі бої велися в смузі наступу 42-ї армії — причиною великих втрат в танкових частинах армії, котрі не змогли належним чином підтримати наступ, стала зокрема велика кількість протитанкових ровів і мінних полів та ефективний артилерійський вогонь з пристріляних позицій; радянська піхота продовжувала просуватися вперед.
30-й стрілецький корпус 16 січня пробився вглиб німецького розташування на 3-4 кілометри та досягнув шосе Красне Село — Пушкін, підрозділи 190-го стрілецького корпусу зайняли німецький оборонний вузол , — .
Вранці 17 січня керівництво армією вводить у бій та рухому групу — , та два самохідно-артилерійські полки — з наказом підтримати наступ 30-го стрілецького корпусу та перебрати контроль над Воронячою Горою, та Красним Селом.
До кінця дня 17 січня частини 2-ї ударної та 42-ї армій розділяла відстань у 18 кілометрів; нацистське командування до цього часу кидає в бій всі наявні резерви та 61-шу піхотну дивізію, котра відносилася до оперативного резерву, всі ці сили опиняються під загрозою оточення.
Командувач групи армій «Північ» робить запит до Гітлера з проханням відвести частини 26-го армійського корпусу 18-ї армії з утвореного Мгинського виступу задля вивільнення кількох дивізій та посилити ними оборону на південний захід від Ленінграда. Георг Кюхлер, не отримавши однозначної відповіді, на власний розсуд приймає рішення вивести кілька з'єднань — 11-ту, 21-шу та 225-ту піхотні дивізії й інші частини — та перекинути до Красного Села, але ситуації це вже не зарадило. В швидкому часі німецькі сили відходять з-під , та Стрєльни.
18 січня радянські частини змогли домогтися перелому ходу боїв на свою користь. 11-та стрілецька дивізія на відтинку наступу 2-ї ударної армії за підтримки танкових частин після запеклого бою зайняв Ропшу та спільно із введеним із другого ешелону і рухомим корпусом; продовжує з боями рухатися на схід.
Того ж дня стрілецькі підрозділи 42-ї армії розпочинають штурм Воронячої Гори та Красного Села (запеклі бої за ці опорні точки продовжувалися кілька днів), танкові з'єднання продовжують з боями рухатися назустріч частинам 2-ї ударної армії.
Вранці 19 січня 63-тя стрілецька дивізія з двох напрямів завдає удару та штурмом займає Воронячу Гору, частини 64-ї гвардійської та 291-ї стрілецької дивізій займають Красне Село.
Ввечері 19 січня під Руско-Висоцьким передовий загін 168-ї дивізії 2-ї ударної армії та бійці 54-го інженерного батальйону рухомої групи 42-ї армії з'єднуються та змикають кільце. Проте оточені німецькі частини скористались невстановленістю лінії фронту та зуміли вирватися з кільця, полишивши важке озброєння.
Вранці 20 січня головні сили 2-ї ударної та 42-ї армій, злучившись південніше Ропші, оточили та ліквідували залишки Петергофсько-Стрєльненського німецького угрупування. Загалом протягом 6 днів безперервних боїв підрозділи 2-ї ударної та 42-ї армії знищили дві нацистські дивізії та завдали суттєвих втрат ще п'яти дивізіям, до полону потрапило близько 1000 німецьких вояків та старшин. Окрім того, північніше Красного Села, було знищене німецьке артилерійське угрупування, котре спеціально створювалося для обстрілу Ленінграду, захоплено 265 гармат, з них 85 важких.
Становище на 20 січня
Розбиття Петергофсько-Стрельнєнського німецького угрупування та зайняття Новгорода військами 59-ї армії Волховського фронту створили сприятливі умови для подальшого просування радянських сил.
Так як головною метою перед арміями, що проводили даний наступ, було звільнення Ленінграду від блокадного перстеня, однією з важливих можливостей стало перебирання контролю над головною комунікацією міста з «континентом» — Жовтневою залізницею.
Для зайняття контролю над залізницею Військова рада Ленінградського фронту приймає рішення перенести напрям удару з південно-західного на північно-західний напрям. Перед силами 42-ї армії ставиться завдання наступати в напрямі Гатчини, Пушкіна та Тосна, вийти у фланг та тил німецького угрупування, котра продовжувала утримувати позиції в районі Ульяновка — Мга — Тосно. В подальшому згідно плану наступу у співдії з частинами 67-ї армії та правого крила Волховського фронту коротким терміном оточити та ліквідувати 26-й та 28-й німецькі армійські корпуси та відновити контроль над Жовтневою залізницею, тим самим цілком зняти нацистську блокаду навколо Ленінграду.
В тому ж часі сили 2-ї ударної армії мали завданням продовжувати наступ в південно-західному напрямі на — , обійти з південного заходу Красногвардійськ, сприяючи тим наступу 42-ї армії — прикриваючи її правий фланг.
Однак в дуже швидкому часі радянському керівництву доводиться вносити суттєві корективи до плану подальшого наступу, позаяк уночі на 21 січня німецькі дивізії 26-го армійського корпусу починають організований відхід з Мгінсько — Синявінського виступу.
Продовження наступу протягом 21 — 31 січня
Частини 67-ї армії Ленінградського фронту та 8-ї армії Волховського фронту, 21 січня помічають відступ сил противника та переходять в наступ. Через кілька годин після початку наступу зайнято Мгу, по тому відновлюється радянський контроль над Кіровською залізницею, проте розвинути наступ-переслідування не вдалося — частини 26-го підрозділу встигають закріпитися на проміжній оборонній ділянці «Автострада» вздовж Жовтневої залізниці, здійснюють запеклий опір.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOW1MMlk0TDFKSlFVNWZZWEpqYUdsMlpWODNOalJmUVY5aVlYUjBiR1ZmYVc1ZmRHaGxYMjkxZEhOcmFYSjBjeTVxY0djdk1qSXdjSGd0VWtsQlRsOWhjbU5vYVhabFh6YzJORjlCWDJKaGRIUnNaVjlwYmw5MGFHVmZiM1YwYzJ0cGNuUnpMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
22 січня Ставка ВГК затверджує відкоригований через німецький відступ з-під Мги план наступу під Ленінградом — головним завдання ставилося якнайшвидше зайняття Красногвардійська — важливого укріпленого вузла залізничних та шосейних комунікацій нацистських сил. Після того силами 2-ї ударної та 42-ї армій планувалося завдавати головний удар на Кінгісепп та Нарву; 67-ма армія на допоміжному напрямі мала вийти в напрямі Ульяновка — Тосно, та спільно із підрозділами Волховського фронту перейняти контроль над Жовтневою залізницею. По досягненні цих цілей армії ставилося завдання наступати на Вирицю й Сіверський, сприяючи головному удару сил фронту.
Таким чином керівництво Ленінградського фронту намагалося перетнути шляхи відступу на Нарву головним силам німецької 18-ї армії та примусити вибрати шляхом відступу напрям на Лугу, куди наступали з'єднання 59-ї армії Волховського фронту.
Вбачаючи всю серйозність намірів радянських сил, німецьке керівництво групи армій «Північ» робило всі можливі заходи для посилення оборони Красногвардійська. На допомогу тримаючим там оборону частинам 11-ї, 61-ї, 126-ї, 170-ї та 215-ї піхотних дивізій направляються з-під Мги 225-та та 227-ма піхотні дивізії. Разом з тим Георг Кюхлер звертається до Гітлера про відведення військ від Жовтневої залізниці та з-під Пушкіна й Слуцька, у відповідь отримує безальтернативну відповідь тримати оборону за будь-яку ціну. Для цього Верховне головнокомандування сухопутних військ Третього Рейху приділяє на підмогу 18-й армії 12-ту танкову дивізію та 502-й важкий танковий батальйон.
Війська Ленінградського фронту після перегрупування продовжують 21 січня наступ на Красногвардійськ. 22 січня після запеклих боїв частини перекинутих з резерву 42-ї армії та виходять на підступи до Красногвардійська, проте зходу місто зайняти не мали змоги. В тому ж часі частини 110-го стрілецького корпусу, котрі з 22 січня перебували в складі 67-ї армії, наступаючи в південно-східному напрямку, обходять з заходу міста Пушкін та Слуцьк та практично оточують тримаючи там оборону підрозділи 24-ї та 215-ї піхотних дивізій.
З'єднання 2-ї ударної армії в тому часі обходять Красногвардійськ з заходу та продовжують наступ на Кінгісепп. Частини німецької 10-ї, 61-ї, 170-ї та 227-ї авіапольових дивізій, що відступали в напрямі Естонії руйнували мости, мінували дороги та чинили запеклий опір, опираючись на опорні пункти, що сповільнило плановану швидкість наступу 43-го та 122-го стрілецьких корпусів.
Запеклі бої за Красногвардійськ, Пушкін, Слуцьк та по лінії Жовтневої залізниці тривали кілька днів. 24 січня частини 110-го стрілецького корпусу займають міста Пушкін та Слуцьк, 118-й стрілецький корпус — Ульяновку.
25 січня 117-й та 123-й стрілецькі корпуси за підтримки авіації, артилерії й танків починають штурм Красногвардійська, запеклі вуличні бої точилися майже добу. 26 січня близько 10-ї ранку місто повністю перейшло під радянський контроль — здобули частини , , , та інші частини й підрозділи.
Зайняття Красногвардійська означало розвал суцільної лінії німецької оборони, німецька 18-та армія була розчленована на дві нерівні частки. Більша частина 28-ї армії — до 14 дивізій — відступала зі сходу, північного сходу та півночі в напрямі Луги, друга частина — близько 5-6 дивізій — розпалася на майже не зв'язані між собою дрібні бойові групи, котрі відходили на Нарву. Командувач Ленінградського фронту вважав за доцільне зосередити головні сили на переслідуванні меншої групи, бо, на його думку, це дало б можливість перейти на територію Естонії, враховуючи при цьому можливість у випадку необхідності розвернути частину сил фронту для завдавання удару з річки Луги на Гдов та Псков.
До 29 січня частини 54-ї армії Волховського фронту цілком звільняють Жовтневу залізницю.
Війська 2-ї ударної армії, діючи в Нарвському напрямку, займають Волосово та перейняли залізницю Красногвардійськ — Кінгісепп і до 30 січня виходять на річку Лугу.
В ніч на 1 лютого підрозділи , та 189-та стрілецькі дивізії , котрий був переданий до складу 2-ї ударної армії із 42-ї армії — за підтримки 152-ї танкової бригади після артилерійської підготовки атакують та обхідним маневром займають Кінгісепп. Німецькі сили не змогли зорганізувати оборону по річці Лузі та поспішно відступають на рубіж річки Нарви.
Разом з тим з'єднання 42-ї армії продовжують наступати, за 3 дні просунулися вглиб на 50 кілометрів, до 30 січня досягають річки Луги й захоплюють плацдарм на західному березі поблизу Великого Сабська.
67-ма армія, наступаючи по лінії Тосно — Виріца — Сіверський, долала великі труднощі і просувалася не так швидко — впертий опір частин 12-ї танкової, 11-ї, 126-ї та 212-ї піхотної дивізій, котрі прикривали відхід частин 26-го, 28-го та 54-го армійських корпусів з-під Любані, Пушкіна, Слуцька, Тосна та Чудова. 27 січня частини 67-ї армії займають Виріцу, до 30 січня — Сіверський. Проте ще 3 дні тривали запеклі бої за позиції на південний схід від Красногвардійська та південніше Сіверського.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxsTDFCeWFXdGhlbDlXYjJWdWMyOTJaWFJoWDB4bGJtWnliMjUwWVY4eU4xOHdNVjh4T1RRMExtcHdaeTh5TWpCd2VDMVFjbWxyWVhwZlZtOWxibk52ZG1WMFlWOU1aVzVtY205dWRHRmZNamRmTURGZk1UazBOQzVxY0djPS5qcGc=.jpg)
3 лютого радянські війська виходять до міста Нарви.
Наслідки боїв
До кінця січня 1944 року війська Ленінградського фронту спільними діями з частинами фронту Волховського завдали важких втрат 18-й нацистській армії, відкинувши німецькі сили на 70—100 кілометрів та звільнивши ряд населених пунктів, цим заклали підмурки для подальшого наступу. Хоч Ленінградсько-Новгородська операція й продовжувалася, проте головне завдання — цілковите розблокування Ленінграду — було виконано.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkl4TDA5d1lYTnVZVjlsZEdGZmMzUnZjbTl1WVM1cWNHY3ZNakl3Y0hndFQzQmhjMjVoWDJWMFlWOXpkRzl5YjI1aExtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
21 січня до Сталіна звертаються Леонід Говоров та Андрій Жданов з пропозицією — через близьке звільнення Ленінграду від артилерійських обстрілів — видати та опублікувати наказ військам фронту та здійснити 27 січня святковий салют у місті 24 артилерійськими залпами з 324 гармат.
27 січня по радіо зачитується наказ Військової ради Ленінградського фронту про повне звільнення міста від нацистської блокади — незважаючи на те, що радянські сили повністю відновили контроль над Жовтневою залізницею лише 29 січня.
Частини 13-ї повітряної армії з 14 по 20 січня здійснили 753 бойових літако-вильоти, авіація далекої дії лише за 2 ночі — 17 та 18 січня — близько 500 лтаковильотів.
Втрати радянських сил
Точних даних про втрати радянських військових у перебігу військових відсутні, існують тільки оціночні дані. У статистичному дослідженні «Росія та СРСР у війнах 20 століття» Ленінградський фронт протягом усієї Ленінградсько-Новгородської операції з 14 січня по 1 березня 1944 року наводяться такі числа — людські втрати 227 440 чоловік вбитими, пораненими та зниклими безвісти, зокрема 56 564 вбитими, 170876 — поранені. Втрати Балтійського флоту за цей же час склали 169 чоловік вбитими та 1292 пораненими.
Втрати німецьких сил
Незважаючи на важку поразку 18-ї німецької армії в часі проведення Красносільсько-Ропшинської операції, вона, хоч і частково, зберегла свій військовий потенціал. Згідно доповіді керівництва 18-ї армії — дані неточні та відносні — до 29 січня втрати армії у боях проти Ленінградського та Волховського фронтів склали 14 000 вбитими та 35 000 пораненими.
В літературі СРСР зустрічаються інші дані, до прикладу, зведення Інформбюро (які також носили пропагандиський характер і містили завищені втрати противника). Зведення Радінформбюро від 19 січня повідомляло про розбиття 7 німецьких дивізій, 20 000 вбитих та 1000 полонених нацистських вояків та старшин. У зведенні від 26 січня говорилося, що Ленінградським фронтом у ході наступу з 14 по 25 січня було розбито 10 та завдано значних втрат 2 піхотним дивізіям; захоплено — гармат різних 691, з них важких гармат калібру від 150 до 406 мм — 116; 454 міномети, 60 танків, 24 бронеавтомобілі, 20 самохідних гармат. Згідно того ж зведення знищеними було 901 автомашина, 445 гармат та мінометів, 158 танків; німецькі втрати визначалися як понад 40 000 вбитими й пораненими, до 3000 полоненими.
Примітки
- Красносільсько-Ропшинська наступальна операція [ 19 квітня 2014 у Wayback Machine.](рос.)
- Операція «Січневий грім» [ 19 квітня 2014 у Wayback Machine.](рос.)
- Знову під Ленінградом [ 24 лютого 2021 у Wayback Machine.](рос.)
- Красносільсько-Ропшинська операція [ 2012-11-20 у Wayback Machine.](рос.)
- Росія та СРСР у війнах 20 століття [ 29 липня 2017 у Wayback Machine.](рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Krasnosilsko Ropshinska operaciya inshi nazvi Sichnevij grim operaciya Neva 2 nastupalna operaciya vijsk radyanskogo Leningradskogo frontu provedena protyagom 14 30 sichnya 1944 roku ye chastinoyu Leningradsko Novgorodskoyi operaciyi provedenoyi proti 18 yi nimeckoyi armiyi kotra blokuvala Leningrad Krasnosilsko Ropshinska operaciya Nimecko radyanska vijna Bij v misti Pushkin sichen 1944 Bij v misti Pushkin sichen 1944 Data 14 30 sichnya 1944 Misce Leningradska oblast Rezultat peremoga radyanskih sil ta znyattya blokadi z Leningradu Storoni SRSR Tretij Rejh Komanduvachi SRSR Leonid Govorov Volodimir Tribuc Tretij Rejh Georg fon Kyuhler Georg Lindeman Vijskovi sili chastina sil Leningradskogo frontu bilya 416 000 cholovik chastina sil 18 yi armiyi blizko 168 000 cholovik Vtrati priblizno 10 000 vbitimi ta 500 polonenimi blizko 20 000 vbitimi ta ponad 1000 polonenimi Naslidkom provedennya operaciyi bulo znishennya silami Leningradskogo frontu Petergofsko Stryelninske nacistske ugrupuvannya vidkineno vid frontovoyi liniyi na 60 100 vglib zajnyato Krasne Selo Krasnogvardyejsk Pushkin Ropsha Sluck u spivdiyi iz silami Volhovskogo frontu bulo cilkom znyato blokadu Leningradu Sili SRSR pochatkom operaciyiLeningradskij front komanduvach general armiyi Leonid Govorov nachalnik shtabu general lejtenant Dmitro Gusyev 2 ga udarna armiya general lejtenant Ivan Fedyuninskij 42 ga armiya general polkovnik Ivan Maslennikov 67 ma armiya general lejtenant Volodimir Sviridov 13 ta povitryana armiya Baltijskij flot admiral Volodimir Tribuc Sili Tretogo Rejhu v zoni radyanskogo nastupuGrupa armij Pivnich general feldmarshal Georg fon Kyuhler 18 ta armiya general polkovnik Georg Lindeman 1 sha povitryana armiya general Kurt Pflyugbejl Vijskove stanovishe na pochatku 1944 roku pid LeningradomDo kincya 1943 roku radyanskimi vijskami bulo provedeno ryad operacij z metoyu podolannya blokadi Leningradu iniciativa na pivnichno zahidnomu vidtinku frontu peremishayetsya vid nimeckih sil prote povnistyu misto ne bulo rozblokovane Pidrozdili nimeckoyi 18 yi armiyi znahodilisya v bezposerednij blizkosti vid Leningrada ta ne pripinyali postijnih artilerijskih obstriliv mista ta Polyana Shlisselburg diyala z 5 lyutogo 1943 po 10 bereznya 1944 roku Pochatkom veresnya 1943 roku radyanske kerivnictvo diznayetsya pro pidgotovku vidstupu vid Leningradu nimeckih sil na novi oboronni rubezhi po liniyi richka Narva Chudske ozero Pskov Ostrov Liniya Pantera Votan Ocinivshi obstavini vijskovi radi Volhovskogo ta Leningradskogo frontiv terminovo rozpochinayut planuvannya spilnoyi velikomasshtabnoyi operaciyi metoyu yakoyi malo stati rozbittya nimeckoyi 18 yi armiyi ta rozblokuvannya Leningradu Cherez neviznachenist u rozviduvalnij informaciyi shodo planiv nacistskih sil kotra trivala do kincya 1943 roku radyanske komanduvannya rozrobilo 2 varianti nastupu Variant chislo 1 Neva 1 peredbachav terminovij perehid do peresliduvannya nacistskih sil v razi yih vidstupu Neva 2 bula planom prorivu eshelonovanoyi nimeckoyi oboroni u vipadku prodovzhennya utrimuvannya nimi frontovih pozicij Nimecka rozvidka dosit shvidko diznalasya pro radyanski plani j kerivnik grupi armij Pivnich Georg fon Kyuhler zvertayetsya do Adolfa Gitlera z prohannyam prishvidshiti vidvid vijsk na liniyu Pantera Votan Prote Gitler prisluhavsya do dumki inshogo vijskovgo komanduvacha 18 yi armiyi Georga Lindemana kotrij perekonuvav sho pidporyadkovani jomu vijska vidib yut mozhlivij radyanskij nastup ta nakazuye grupi armij Pivnich prodovzhuvati blokadu Leningrada Plan nastupu Neva 2 Zagalnij zadum Volhovskogo ta Leningradskogo frontiv polyagav v odnochasnomu zavdavanni udariv po flangah 18 yi nimeckoyi armiyi v rajoni Petergof Krasnosilsko Ropshinska operaciya ta pid Novgorodom Novgorodsko Luzka operaciya V podalshomu nastup planuvalosya provesti v napryami Kingiseppa ta Lugi j otochiti golovni sili 18 yi armiyi i prodovzhiti nastup na Narvu Pskov Idricyu Golovnoyu metoyu planovanogo nastupu bula potreba znyati blokadu Leningradu okrim togo planuvalosya povnistyu vibiti nacistski sili z tereniv Leningradskoyi oblasti vidpovidno cim zaklavshi mozhlivosti dlya podalshogo nastupu v Pribaltiku V ostatochnomu plani operaciyi peredbachalosya sho sili Leningradskogo frontu perehodyat u nastup perevazhno chastinami 2 yi udarnoyi armiyi z Oraniyenbaumskogo placdarmu pidrozdili 42 yi armiyi mali nastupati pivdenno zahidnishe Leningradu Pislya planovanogo z yednannya v rajoni Krasne Selo Ropsha 2 ga udarna ta 42 ga armiyi mali zavdannyam likviduvati nimecke Peterburzko Stryelnenske ugrupuvannya v podalshomu planuvavsya nastup u dvoh napryamah na Kingisepp ta na Krasnogvardyejsk zvidti na Lugu 67 ma armiya mala priyednatisya do nastupu Pered yiyi pidrozdilami stavilosya zavdannya zajnyati Ulyanovku Tosno ta u spivdiyi iz vijskami Volhovskogo frontu vidnoviti kontrol nad Kirovskoyu ta Zhovtnevoyu zaliznicyami Nadali chastinam 67 yi armiyi nakazuvalosya nastupati na Pushkin i Krasnogvardijsk Rivnochasno do nastupu mali perehoditi pidrozdili Volhovskogo frontu voni pislya rozbittya nimeckogo Novgorodskogo ugrupuvannya mali shvidko prosuvatisya na Lugu Pislya z yednannya pid Lugoyu iz silami Leningradskogo frontu obidva fronti mali otochiti golovni sili 18 yi armiyi Stan Leningradskogo frontu pered pochatkom operaciyiVijska Leningradskogo frontu trimali oboronu bezposeredno navkolo Leningradu silami troh armij 23 tya armiya trimala oboronu na Karelskomu pereshijku 42 ga armiya ta 67 ma armiya vid uzberezhzhya Finskoyi zatoki do Okrim togo silami vijsk frontu utrimuvavsya vidtinok Oraniyenbaumskogo placdarmu protyazhnist po frontu do 50 kilometriv placdarm syagav vglib do 25 km Z oglyadu na vidsutnist velikih rezerviv u Stavki VGK dlya posilennya radyanskih sil pid Leningradom kerivnictvo frontom provodit peregrupuvannya u pidrozdilah zadlya koncentraciyi sil ta zasobiv na vistri golovnogo udaru 2 ga udarna armiya peremishayetsya na Oraniyenbaumskij placdarm vidpravlyalisya z Leningradu ta pirsu na Lisyachomu Nosi keruvati neyu po Volodimiru Romanovskomu dorucheno Ivanu Fedyuninskomu Pochinayuchi 7 listopada 1943 roku Primorska operativna grupa perehodit do kerivnictva shtabu 2 yi udarnoyi armiyi yiyi chastini postupovo perekidayutsya na placdarm silami Baltijskogo flotu ta transportnoyu armiyeyu Zagalom po 21 sichnya 1944 roku na placdarm bulo perekinuto 5 strileckih divizij 13 artilerijskih 2 tankovi 1 samohidno artilerijskij polk ta odna tankova brigada v cilomu blizko 53 000 vijskovih 2300 avtomobiliv j traktoriv 240 tankiv ta broneavtomobiliv 5800 ton naboyiv 4000 konej 14 000 ton riznomanitnih vantazhiv Bez vrahuvannya 23 yi armiyi vijska 30 strileckih divizij 4 tankovi ta 3 strilecki brigadi j 3 ukriprajoni narahovuyut 417 600 soldativ j oficeriv Nastup 2 yi udarnoyi ta 42 yi armij pidtrimuvali do 6000 garmat minometiv ta reaktivnih ustanovok blizko 600 tankiv ta SAU Povitryanu pidtrimku v chasi provedennya nastupu zdijsnyuvati doruchalosya 460 litakam zi skladu 13 yi povitryanoyi armiyi j Leningradskij armiyi PPO ta 190 litakiv aviaciyi Baltijskogo flotu Zagalnij nastup obidvoh frontiv malo prikrivati ponad 330 litakiv aviaciyi dalekoyi diyi Zovnishni zobrazhennya Mapa Oraniyenbaumskogo placdarmu Takozh nastupu mala spriyati beregova j korabelna artileriya Baltijskogo frontu zagalom ponad 200 garmat kalibrom 100 do v tomu chisli artileriya linkoriv Petropavlovsk krejseriv ta Kronshtadtskih fortiv ta Sili 18 yi nimeckoyi armiyiChastina 18 yi nacistskoyi armiyi protistoyala radyanskomu Leningradskomu frontu Zokrema v napryami golovnogo udaru sil Chervonoyi armiyi ce buli bilya Oraniyenbaumskogo placdarmu 3 j tankovij korpus SS 9 ta aviapolova diviziya 10 ta aviapolova diviziya 11 ta dobrovolcha tankovo grenaderska diviziya SS Nordland 23 tya dobrovolcha tankovo grenaderska diviziya SS Nederland odin polk policejskoyi diviziyi SS vid Petergofa do mista Pushkina 50 j armijskij korpus 126 ta pihotna diviziya 170 ta pihotna diviziya 215 ta pihotna diviziya 54 j armijskij korpus Tretij Rejh vid Pushkina do Nevi 11 ta pihotna diviziya 24 ta pihotna diviziya 225 ta pihotna diviziya bilya Mgi 26 j armijskij korpus 61 sha pihotna diviziya Tretij Rejh 212 ta pihotna diviziya 227 ma pihotna diviziya Po radyanskih danih zagalna chiselnist 28 yi nacistskoyi armiyi narahovuvala 168 000 voyakiv ta oficeriv na ozbroyenni mali do 4500 garmat j minometiv 200 tankiv j SAU Povitryane prikrittya grupi armij Pivnich zdijsnyuvav 1 j povitryanij flot 200 mi litakami v inshih dzherelah figuruye 370 litakiv z nih do 100 roztashovuvalisya poblizu Leningradu Po nimeckih pidrahunkah zagalna chiselnist grupi armij Pivnich stanom na 14 zhovtnya 1943 roku u tomu chisli z yednannya v pivnichnij Finlyandiyi skladala 601 000 vijskovih do 2400 garmat j minometiv 146 tankiv Radyanski sili pered pochatkom nastupu mali chiselnu perevagu nad nacistskimi v napryami golovnogo udaru Leningradskogo frontu po lyudskih silah 2 5 2 7 1 u artileriyi ponad 3 5 razi tankah ponad 6 kratna perevaga Cherez velmi nespriyatlivi obstavini nimecke komanduvannya rozrahovuvalo utrimati zajmani poziciyi z dopomogoyu potuzhnih oboronnih sporudzhen Pivnichnogo valu Najsilnisha dilyanka nacistskoyi oboroni bula v smuzi planovanogo nastupu 42 yi armiyi golovnimi nimeckimi ukriplenimi vuzlami buli Krasne Selo U vipadku vimushenogo vidstupu nimecki vijska mali organizovano vidhoditi vid odniyeyi ukriplenoyi poziciyi do inshoyi dlya ciyeyi meti v glibini oboroni 18 yi armiyi bulo zbudovano ale ne vsi na moment radyanskogo nastupu cilkom buli zvedeni Avtostrada Ingermanlandska Luzhska ta inshi liniyi Nastup 2 yi udarnoyi ta 42 yi armij protyagom 14 20 sichnyaPoperedno bulo zimitovano pidgotovku nastupu na pravomu flanzi bilya na richci pivdennishe Sosnovogo Boru 14 sichnya v nastup perehodyat chastini 2 yi udarnoyi armiyi z Oraniyenbaumskogo placdarmu 15 sichnya do nih priluchayutsya pidrozdili 42 yi armiyi sho rushili vid Unochi pered nastupom radyanski chastini 2 yi udarnoyi armiyi visuvayutsya na nejtralnu smugu ta okopalisya za 150 350 metriv vid peredovih pozicij protivnika saperi tim chasom zrobili prohodi v minnih polyah j drotovih zagorodzhennyah Pislya bilsh chim godinnoyi artilerijskoyi pidgotovki ta masovanogo nalotu shturmovoyi aviaciyi o 10 40 na 10 kilometrovomu vidtinku perehodyat v nastup dva korpusi 48 ma diviziya 98 ma strilecki diviziyi pershogo udaru zavdayut bilya urochisha Porozhki nastup cih korpusiv vid pochatku ne buv velmi vdalim Pershogo dnya uspihiv u prosuvanni vglib nimeckoyi oboroni dobivayutsya chastini 40 yi 90 yi ta 131 yi strileckih divizij pidtrimuvanih j 204 m ta 222 m tankovim polkami Do kincya dnya glibina prorivu sklala v serednomu 4 kilometri chervonoarmijci zajnyali pershu nimecku oboronnu smugu ta oporni punkti Porozhek j na kilkoh dilyankah bulo podolano drugu liniyu oboroni glibina nacistskih sporud bilya Oraniyenbaumskogo placdarmu syagala 20 kilometriv Artileriya 42 yi ta 67 yi armiyi veli cilodennij obstril nimeckih pozicij bilya ta Mgi z metoyu dezorganizaciyi ta ne dati mozhlivosti zrozumiti de bude provoditisya nastupnij udar 15 sichnya pislya majzhe 2 godinnogo artilerijskogo obstrilu provedenogo majzhe 2300 garmatami ta minometami na 17 kilometrovij dilyanci frontu Ligovo perehodyat v nastup tri strilecki korpusi 42 yi armiyi Togo zh dnya bilya Gostilic vvoditsya u bij 61 sha pihotna nimecka diviziya sela Shpankovo i Veliki Bornici togo dnya 4 razi perehodili z ruk v ruki ta nastupayuchi bezposeredno za artilerijskim valom z vidnosno malimi vtratami do kincya dnya prosunulisya vpered na 4 5 kilometri V nastupni dni pidrozdili 2 yi udarnoyi ta 42 yi armij v napruzhenih boyah povilno prosuvalisya zustrichnimi kursami v zagalnomu napryami Ropsha Krasne Selo nastup vidbuvavsya iz zapeklim oporom z boku nimeckih vijsk ta chislennimi kontratakami 14 16 sichnya trivali zapekli boyi za ukriplenij nimeckij punkt selo lizhnij bataljon 90 yi diviziyi major Altuhov v hodi boyiv likviduvav ves garnizon protivnika Chastini 2 yi udarnoyi armiyi lishe do kincya dnya 16 sichnya zmogli v boyah prosunutisya vpered na 10 kilometriv ta zdijsniti proriv golovnoyi oboronnoyi liniyi nacistskih sil na fronti do 23 h kilometriv Vranci 17 sichnya Ivan Fedyuninskij nakazuye sformuvati ruhomu grupu 152 ga tankova brigada ta kilka artilerijskih i strileckih pidrozdiliv iz zavdannyam strimko rozvinuti nastup zahopiti ta utrimati Ropshu Najbilsh zapekli boyi velisya v smuzi nastupu 42 yi armiyi prichinoyu velikih vtrat v tankovih chastinah armiyi kotri ne zmogli nalezhnim chinom pidtrimati nastup stala zokrema velika kilkist protitankovih roviv i minnih poliv ta efektivnij artilerijskij vogon z pristrilyanih pozicij radyanska pihota prodovzhuvala prosuvatisya vpered 30 j strileckij korpus 16 sichnya probivsya vglib nimeckogo roztashuvannya na 3 4 kilometri ta dosyagnuv shose Krasne Selo Pushkin pidrozdili 190 go strileckogo korpusu zajnyali nimeckij oboronnij vuzol Vranci 17 sichnya kerivnictvo armiyeyu vvodit u bij ta ruhomu grupu ta dva samohidno artilerijski polki z nakazom pidtrimati nastup 30 go strileckogo korpusu ta perebrati kontrol nad Voronyachoyu Goroyu ta Krasnim Selom Do kincya dnya 17 sichnya chastini 2 yi udarnoyi ta 42 yi armij rozdilyala vidstan u 18 kilometriv nacistske komanduvannya do cogo chasu kidaye v bij vsi nayavni rezervi ta 61 shu pihotnu diviziyu kotra vidnosilasya do operativnogo rezervu vsi ci sili opinyayutsya pid zagrozoyu otochennya Komanduvach grupi armij Pivnich robit zapit do Gitlera z prohannyam vidvesti chastini 26 go armijskogo korpusu 18 yi armiyi z utvorenogo Mginskogo vistupu zadlya vivilnennya kilkoh divizij ta posiliti nimi oboronu na pivdennij zahid vid Leningrada Georg Kyuhler ne otrimavshi odnoznachnoyi vidpovidi na vlasnij rozsud prijmaye rishennya vivesti kilka z yednan 11 tu 21 shu ta 225 tu pihotni diviziyi j inshi chastini ta perekinuti do Krasnogo Sela ale situaciyi ce vzhe ne zaradilo V shvidkomu chasi nimecki sili vidhodyat z pid ta Stryelni 18 sichnya radyanski chastini zmogli domogtisya perelomu hodu boyiv na svoyu korist 11 ta strilecka diviziya na vidtinku nastupu 2 yi udarnoyi armiyi za pidtrimki tankovih chastin pislya zapeklogo boyu zajnyav Ropshu ta spilno iz vvedenim iz drugogo eshelonu i ruhomim korpusom prodovzhuye z boyami ruhatisya na shid Togo zh dnya strilecki pidrozdili 42 yi armiyi rozpochinayut shturm Voronyachoyi Gori ta Krasnogo Sela zapekli boyi za ci oporni tochki prodovzhuvalisya kilka dniv tankovi z yednannya prodovzhuyut z boyami ruhatisya nazustrich chastinam 2 yi udarnoyi armiyi Vranci 19 sichnya 63 tya strilecka diviziya z dvoh napryamiv zavdaye udaru ta shturmom zajmaye Voronyachu Goru chastini 64 yi gvardijskoyi ta 291 yi strileckoyi divizij zajmayut Krasne Selo Vvecheri 19 sichnya pid Rusko Visockim peredovij zagin 168 yi diviziyi 2 yi udarnoyi armiyi ta bijci 54 go inzhenernogo bataljonu ruhomoyi grupi 42 yi armiyi z yednuyutsya ta zmikayut kilce Prote otocheni nimecki chastini skoristalis nevstanovlenistyu liniyi frontu ta zumili virvatisya z kilcya polishivshi vazhke ozbroyennya Vranci 20 sichnya golovni sili 2 yi udarnoyi ta 42 yi armij zluchivshis pivdennishe Ropshi otochili ta likviduvali zalishki Petergofsko Stryelnenskogo nimeckogo ugrupuvannya Zagalom protyagom 6 dniv bezperervnih boyiv pidrozdili 2 yi udarnoyi ta 42 yi armiyi znishili dvi nacistski diviziyi ta zavdali suttyevih vtrat she p yati diviziyam do polonu potrapilo blizko 1000 nimeckih voyakiv ta starshin Okrim togo pivnichnishe Krasnogo Sela bulo znishene nimecke artilerijske ugrupuvannya kotre specialno stvoryuvalosya dlya obstrilu Leningradu zahopleno 265 garmat z nih 85 vazhkih Stanovishe na 20 sichnyaRozbittya Petergofsko Strelnyenskogo nimeckogo ugrupuvannya ta zajnyattya Novgoroda vijskami 59 yi armiyi Volhovskogo frontu stvorili spriyatlivi umovi dlya podalshogo prosuvannya radyanskih sil Tak yak golovnoyu metoyu pered armiyami sho provodili danij nastup bulo zvilnennya Leningradu vid blokadnogo perstenya odniyeyu z vazhlivih mozhlivostej stalo perebirannya kontrolyu nad golovnoyu komunikaciyeyu mista z kontinentom Zhovtnevoyu zalizniceyu Dlya zajnyattya kontrolyu nad zalizniceyu Vijskova rada Leningradskogo frontu prijmaye rishennya perenesti napryam udaru z pivdenno zahidnogo na pivnichno zahidnij napryam Pered silami 42 yi armiyi stavitsya zavdannya nastupati v napryami Gatchini Pushkina ta Tosna vijti u flang ta til nimeckogo ugrupuvannya kotra prodovzhuvala utrimuvati poziciyi v rajoni Ulyanovka Mga Tosno V podalshomu zgidno planu nastupu u spivdiyi z chastinami 67 yi armiyi ta pravogo krila Volhovskogo frontu korotkim terminom otochiti ta likviduvati 26 j ta 28 j nimecki armijski korpusi ta vidnoviti kontrol nad Zhovtnevoyu zalizniceyu tim samim cilkom znyati nacistsku blokadu navkolo Leningradu V tomu zh chasi sili 2 yi udarnoyi armiyi mali zavdannyam prodovzhuvati nastup v pivdenno zahidnomu napryami na obijti z pivdennogo zahodu Krasnogvardijsk spriyayuchi tim nastupu 42 yi armiyi prikrivayuchi yiyi pravij flang Odnak v duzhe shvidkomu chasi radyanskomu kerivnictvu dovoditsya vnositi suttyevi korektivi do planu podalshogo nastupu pozayak unochi na 21 sichnya nimecki diviziyi 26 go armijskogo korpusu pochinayut organizovanij vidhid z Mginsko Sinyavinskogo vistupu Prodovzhennya nastupu protyagom 21 31 sichnyaChastini 67 yi armiyi Leningradskogo frontu ta 8 yi armiyi Volhovskogo frontu 21 sichnya pomichayut vidstup sil protivnika ta perehodyat v nastup Cherez kilka godin pislya pochatku nastupu zajnyato Mgu po tomu vidnovlyuyetsya radyanskij kontrol nad Kirovskoyu zalizniceyu prote rozvinuti nastup peresliduvannya ne vdalosya chastini 26 go pidrozdilu vstigayut zakripitisya na promizhnij oboronnij dilyanci Avtostrada vzdovzh Zhovtnevoyi zaliznici zdijsnyuyut zapeklij opir Bij v misti Pushkin 21 sichnya 1944 roku 22 sichnya Stavka VGK zatverdzhuye vidkorigovanij cherez nimeckij vidstup z pid Mgi plan nastupu pid Leningradom golovnim zavdannya stavilosya yaknajshvidshe zajnyattya Krasnogvardijska vazhlivogo ukriplenogo vuzla zaliznichnih ta shosejnih komunikacij nacistskih sil Pislya togo silami 2 yi udarnoyi ta 42 yi armij planuvalosya zavdavati golovnij udar na Kingisepp ta Narvu 67 ma armiya na dopomizhnomu napryami mala vijti v napryami Ulyanovka Tosno ta spilno iz pidrozdilami Volhovskogo frontu perejnyati kontrol nad Zhovtnevoyu zalizniceyu Po dosyagnenni cih cilej armiyi stavilosya zavdannya nastupati na Viricyu j Siverskij spriyayuchi golovnomu udaru sil frontu Takim chinom kerivnictvo Leningradskogo frontu namagalosya peretnuti shlyahi vidstupu na Narvu golovnim silam nimeckoyi 18 yi armiyi ta primusiti vibrati shlyahom vidstupu napryam na Lugu kudi nastupali z yednannya 59 yi armiyi Volhovskogo frontu Vbachayuchi vsyu serjoznist namiriv radyanskih sil nimecke kerivnictvo grupi armij Pivnich robilo vsi mozhlivi zahodi dlya posilennya oboroni Krasnogvardijska Na dopomogu trimayuchim tam oboronu chastinam 11 yi 61 yi 126 yi 170 yi ta 215 yi pihotnih divizij napravlyayutsya z pid Mgi 225 ta ta 227 ma pihotni diviziyi Razom z tim Georg Kyuhler zvertayetsya do Gitlera pro vidvedennya vijsk vid Zhovtnevoyi zaliznici ta z pid Pushkina j Slucka u vidpovid otrimuye bezalternativnu vidpovid trimati oboronu za bud yaku cinu Dlya cogo Verhovne golovnokomanduvannya suhoputnih vijsk Tretogo Rejhu pridilyaye na pidmogu 18 j armiyi 12 tu tankovu diviziyu ta 502 j vazhkij tankovij bataljon Vijska Leningradskogo frontu pislya peregrupuvannya prodovzhuyut 21 sichnya nastup na Krasnogvardijsk 22 sichnya pislya zapeklih boyiv chastini perekinutih z rezervu 42 yi armiyi ta vihodyat na pidstupi do Krasnogvardijska prote zhodu misto zajnyati ne mali zmogi V tomu zh chasi chastini 110 go strileckogo korpusu kotri z 22 sichnya perebuvali v skladi 67 yi armiyi nastupayuchi v pivdenno shidnomu napryamku obhodyat z zahodu mista Pushkin ta Sluck ta praktichno otochuyut trimayuchi tam oboronu pidrozdili 24 yi ta 215 yi pihotnih divizij Z yednannya 2 yi udarnoyi armiyi v tomu chasi obhodyat Krasnogvardijsk z zahodu ta prodovzhuyut nastup na Kingisepp Chastini nimeckoyi 10 yi 61 yi 170 yi ta 227 yi aviapolovih divizij sho vidstupali v napryami Estoniyi rujnuvali mosti minuvali dorogi ta chinili zapeklij opir opirayuchis na oporni punkti sho spovilnilo planovanu shvidkist nastupu 43 go ta 122 go strileckih korpusiv Zapekli boyi za Krasnogvardijsk Pushkin Sluck ta po liniyi Zhovtnevoyi zaliznici trivali kilka dniv 24 sichnya chastini 110 go strileckogo korpusu zajmayut mista Pushkin ta Sluck 118 j strileckij korpus Ulyanovku 25 sichnya 117 j ta 123 j strilecki korpusi za pidtrimki aviaciyi artileriyi j tankiv pochinayut shturm Krasnogvardijska zapekli vulichni boyi tochilisya majzhe dobu 26 sichnya blizko 10 yi ranku misto povnistyu perejshlo pid radyanskij kontrol zdobuli chastini ta inshi chastini j pidrozdili Zajnyattya Krasnogvardijska oznachalo rozval sucilnoyi liniyi nimeckoyi oboroni nimecka 18 ta armiya bula rozchlenovana na dvi nerivni chastki Bilsha chastina 28 yi armiyi do 14 divizij vidstupala zi shodu pivnichnogo shodu ta pivnochi v napryami Lugi druga chastina blizko 5 6 divizij rozpalasya na majzhe ne zv yazani mizh soboyu dribni bojovi grupi kotri vidhodili na Narvu Komanduvach Leningradskogo frontu vvazhav za docilne zoserediti golovni sili na peresliduvanni menshoyi grupi bo na jogo dumku ce dalo b mozhlivist perejti na teritoriyu Estoniyi vrahovuyuchi pri comu mozhlivist u vipadku neobhidnosti rozvernuti chastinu sil frontu dlya zavdavannya udaru z richki Lugi na Gdov ta Pskov Do 29 sichnya chastini 54 yi armiyi Volhovskogo frontu cilkom zvilnyayut Zhovtnevu zaliznicyu Vijska 2 yi udarnoyi armiyi diyuchi v Narvskomu napryamku zajmayut Volosovo ta perejnyali zaliznicyu Krasnogvardijsk Kingisepp i do 30 sichnya vihodyat na richku Lugu V nich na 1 lyutogo pidrozdili ta 189 ta strilecki diviziyi kotrij buv peredanij do skladu 2 yi udarnoyi armiyi iz 42 yi armiyi za pidtrimki 152 yi tankovoyi brigadi pislya artilerijskoyi pidgotovki atakuyut ta obhidnim manevrom zajmayut Kingisepp Nimecki sili ne zmogli zorganizuvati oboronu po richci Luzi ta pospishno vidstupayut na rubizh richki Narvi Razom z tim z yednannya 42 yi armiyi prodovzhuyut nastupati za 3 dni prosunulisya vglib na 50 kilometriv do 30 sichnya dosyagayut richki Lugi j zahoplyuyut placdarm na zahidnomu berezi poblizu Velikogo Sabska 67 ma armiya nastupayuchi po liniyi Tosno Virica Siverskij dolala veliki trudnoshi i prosuvalasya ne tak shvidko vpertij opir chastin 12 yi tankovoyi 11 yi 126 yi ta 212 yi pihotnoyi divizij kotri prikrivali vidhid chastin 26 go 28 go ta 54 go armijskih korpusiv z pid Lyubani Pushkina Slucka Tosna ta Chudova 27 sichnya chastini 67 yi armiyi zajmayut Viricu do 30 sichnya Siverskij Prote she 3 dni trivali zapekli boyi za poziciyi na pivdennij shid vid Krasnogvardijska ta pivdennishe Siverskogo Nakaz Voyenradi Leningradskogo frontu vid 27 sichnya 1944 3 lyutogo radyanski vijska vihodyat do mista Narvi Naslidki boyivDo kincya sichnya 1944 roku vijska Leningradskogo frontu spilnimi diyami z chastinami frontu Volhovskogo zavdali vazhkih vtrat 18 j nacistskij armiyi vidkinuvshi nimecki sili na 70 100 kilometriv ta zvilnivshi ryad naselenih punktiv cim zaklali pidmurki dlya podalshogo nastupu Hoch Leningradsko Novgorodska operaciya j prodovzhuvalasya prote golovne zavdannya cilkovite rozblokuvannya Leningradu bulo vikonano Leningradci zafarbovuyut nadpis pro nebezpeku pri artobstrili 21 sichnya do Stalina zvertayutsya Leonid Govorov ta Andrij Zhdanov z propoziciyeyu cherez blizke zvilnennya Leningradu vid artilerijskih obstriliv vidati ta opublikuvati nakaz vijskam frontu ta zdijsniti 27 sichnya svyatkovij salyut u misti 24 artilerijskimi zalpami z 324 garmat 27 sichnya po radio zachituyetsya nakaz Vijskovoyi radi Leningradskogo frontu pro povne zvilnennya mista vid nacistskoyi blokadi nezvazhayuchi na te sho radyanski sili povnistyu vidnovili kontrol nad Zhovtnevoyu zalizniceyu lishe 29 sichnya Chastini 13 yi povitryanoyi armiyi z 14 po 20 sichnya zdijsnili 753 bojovih litako viloti aviaciya dalekoyi diyi lishe za 2 nochi 17 ta 18 sichnya blizko 500 ltakovilotiv Vtrati radyanskih silTochnih danih pro vtrati radyanskih vijskovih u perebigu vijskovih vidsutni isnuyut tilki ocinochni dani U statistichnomu doslidzhenni Rosiya ta SRSR u vijnah 20 stolittya Leningradskij front protyagom usiyeyi Leningradsko Novgorodskoyi operaciyi z 14 sichnya po 1 bereznya 1944 roku navodyatsya taki chisla lyudski vtrati 227 440 cholovik vbitimi poranenimi ta zniklimi bezvisti zokrema 56 564 vbitimi 170876 poraneni Vtrati Baltijskogo flotu za cej zhe chas sklali 169 cholovik vbitimi ta 1292 poranenimi Vtrati nimeckih silNezvazhayuchi na vazhku porazku 18 yi nimeckoyi armiyi v chasi provedennya Krasnosilsko Ropshinskoyi operaciyi vona hoch i chastkovo zberegla svij vijskovij potencial Zgidno dopovidi kerivnictva 18 yi armiyi dani netochni ta vidnosni do 29 sichnya vtrati armiyi u boyah proti Leningradskogo ta Volhovskogo frontiv sklali 14 000 vbitimi ta 35 000 poranenimi V literaturi SRSR zustrichayutsya inshi dani do prikladu zvedennya Informbyuro yaki takozh nosili propagandiskij harakter i mistili zavisheni vtrati protivnika Zvedennya Radinformbyuro vid 19 sichnya povidomlyalo pro rozbittya 7 nimeckih divizij 20 000 vbitih ta 1000 polonenih nacistskih voyakiv ta starshin U zvedenni vid 26 sichnya govorilosya sho Leningradskim frontom u hodi nastupu z 14 po 25 sichnya bulo rozbito 10 ta zavdano znachnih vtrat 2 pihotnim diviziyam zahopleno garmat riznih 691 z nih vazhkih garmat kalibru vid 150 do 406 mm 116 454 minometi 60 tankiv 24 broneavtomobili 20 samohidnih garmat Zgidno togo zh zvedennya znishenimi bulo 901 avtomashina 445 garmat ta minometiv 158 tankiv nimecki vtrati viznachalisya yak ponad 40 000 vbitimi j poranenimi do 3000 polonenimi PrimitkiKrasnosilsko Ropshinska nastupalna operaciya 19 kvitnya 2014 u Wayback Machine ros Operaciya Sichnevij grim 19 kvitnya 2014 u Wayback Machine ros Znovu pid Leningradom 24 lyutogo 2021 u Wayback Machine ros Krasnosilsko Ropshinska operaciya 2012 11 20 u Wayback Machine ros Rosiya ta SRSR u vijnah 20 stolittya 29 lipnya 2017 u Wayback Machine ros