Ю́рій Фе́дорович Кра́вченко (5 березня 1951, Олександрія, Кіровоградська область — 4 березня 2005, Конча-Заспа, Київська область) — український політичний діяч, колишній міністр внутрішніх справ України (1995—2001), генерал внутрішньої служби України. З 1 грудня 2001 року по 21 травня 2002 року — голова Херсонської обласної державної адміністрації. Доктор юридичних наук (2003).
Юрій Федорович Кравченко | |
---|---|
![]() | |
3-й Міністр внутрішніх справ України | |
3 липня 1995 — 26 березня 2001 | |
Президент | Леонід Кучма |
Попередник | Володимир Радченко |
Наступник | Юрій Смирнов |
| |
Народився | 5 березня 1951 Олександрія, Кіровоградська область, Українська РСР, СРСР |
Помер | 4 березня 2005 (53 роки) Київ, Україна |
Похований | Байкове кладовище |
Відомий як | політик |
Країна | СРСР і Україна |
Alma mater | d |
Політична партія | КПРС |
Звання | Генерал внутрішньої служби України |
Нагороди | |
![]() | |
Протягом декількох років був найближчим соратником президента Кучми і вважався одним із ймовірних його наступників. Під його керівництвом було розгромлено свавілля організованих кримінальних угрупувань, особливо в Криму.
Під час касетного скандалу був звинувачений у зникненні опозиційного журналіста Георгія Гонгадзе і, відтак, усунутий з першого ешелону української політики. Загинув внаслідок двох пострілів в голову. Офіційне слідство зробило висновок, що це було самогубство.
Життєпис
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WVM5aE1DOGxSREFsUVRZbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWtFbFJEQWxRaklsUkRBbFFqQWxSREFsUVRRbFJEQWxRalVsUkRBbFFqUWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRBbFFqQWxSREFsT1RBbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqQWxSREVsT0RFbFJERWxPRElsUkRBbFFqQWxSREVsT0RFbFJERWxPVFlsUkRFbE9UY3VhbkJsWnk4eU1EQndlQzBsUkRBbFFUWWxSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRBbFFrRWxSREFsUWpJbFJEQWxRakFsUkRBbFFUUWxSREFsUWpVbFJEQWxRalFsUkRBbFFrVWxSREVsT0RBbFJEQWxRakFsUkRBbE9UQWxSREFsUWtRbFJEQWxRakFsUkRFbE9ERWxSREVsT0RJbFJEQWxRakFsUkRFbE9ERWxSREVsT1RZbFJERWxPVGN1YW5CbFp3PT0uanBlZw==.jpeg)
Народився 5 березня 1951 у місті Олександрія Кіровоградської області у робітничій сім'ї.
Освіта вища, у 1978 р. закінчив Горьківську вищу школу МВС СРСР, правознавець.
Вересень 1966 р. — серпень 1970 р. — учень Олександрійського індустріального технікуму.
Жовтень 1970 р. — листопад 1970 р. — електрослюсар Олександрійської шахти 3-біс Кіровоградської області
Листопад 1970 р. — листопад 1972 р. — служба в армії.
Листопад 1972 р. — серпень 1974 р. — електрик Кіровоградського заводу друкарських машин.
Вересень 1974 р. — серпень 1978 р. — слухач Горьківської вищої школи МВС СРСР.
Серпень 1978 р. — липень 1980 р. — інспектор БРСВ відділу внутрішніх справ Світловодського міськрайвиконкому Кіровоградської області
Липень 1980 р. — вересень 1981 р. — старший інспектор БРСВ відділу внутрішніх справ Світловодського міськрайвиконкому Кіровоградської області
Вересень 1981 р. — жовтень 1982 р. — начальник відділення карного розшуку Олександрійського міського відділу внутрішніх справ Кіровоградської області
Жовтень 1982 р. — липень 1984 р. — заступник начальника Олександрійського міського відділу внутрішніх справ.
Липень 1984 р. — квітень 1986 р. — начальник Олександрійського міського відділу внутрішніх справ.
Квітень 1986 р. — квітень 1988 р. — начальник відділу боротьби з наркоманією Управління карного розшуку МВС УРСР.
Квітень 1988 р. — серпень 1989 р. — заступник начальника 7-го Управління МВС УРСР.
Вересень 1989 р. — грудень 1992 р. — начальник УВС Кіровоградської області
Грудень 1992 р. — до грудень 1994 р. — заступник міністра — начальник кримінальної міліції МВС України.
Грудень 1994 р. — липень 1995 р. — голова Державного митного комітету України.
3 липня 1995 р. — 26 березня 2001 р. — міністр внутрішніх справ України.
1997 — конфлікт з Михайлом Бродським (на той час потужним бізнесменом і власником газети «Киевские ведомости»). Газета опублікувала матеріал про незаконне набуття міністром автомобілю «Мерседес» S 600L. Кравченко звернувся до суду з позовом до видання на 9 млн. грн., внаслідок чого «Киевские ведомости» змінили власників. Сам Михайло Бродський невдовзі потрапив за ґрати, й лише перемога на парламентських виборах 1998 року врятувала його від ув'язнення.
У серпні 2000 року Кравченко передав через прем'єр-міністра В. Ющенка до Верховної Ради свої пропозиції до Закону «Про міліцію», якими, зокрема, передбачалося перейменування міліції на поліцію. У цей же час почався перехід міліції на нову, відмінну від радянської, форму одягу.
Доктор юридичних наук (кандидатська дисертація «Актуальні проблеми реформування органів внутрішніх справ України (організаційно-правові питання)», Університет внутрішніх справ, 1998; докторська дисертація «Свобода як принцип демократичної правової держави», Національна юридична академія України імені Ярослава Мудрого, 2003).
Автор книги «Міліція України». Майстер спорту з плавання.
Посади
Був членом:
- Ради національної безпеки і оборони України (30 серпня 1996 р — 2001 р.)
- (червень 1997 р. — січень 1998 р.)
- Координаційної ради з питань судово-правової реформи при Президентові України (жовтень 1997 р. — липень 2000 р.)
- Комісії з доопрацювання та узгодження проектів Кримінального, (Кримінально-процесуального) та Кримінально-виконавчого кодексів України (липень 1998 р. — листопад 2001 р.)
- Координаційного комітету боротьби з корупцією і організованою злочинністю
- Комісії з опрацювання питань щодо скасування смертної кари в Україні
- Координаційної ради з питань внутрішньої політики
- президії Національної ради з узгодження діяльності загальнодержавних і регіональних органів та місцевого самоврядування.
Касетний скандал
28 листопада 2000 року О. Мороз оприлюднив аудіокасети з записами розмов у кабінеті Л. Кучми, згідно з якими, Ю. Кравченко мав бути причетний до викрадення Георгія Ґонґадзе. У зв'язку з цим 14 грудня міністр виступив на спеціальному засіданні Верховної Ради і категорично заперечував свою причетність. Але парламент прийняв постанову, якою рекомендував президенту звільнити Ю. Кравченка з посади міністра. У відповідь Л. Кучма заявив, що чекає подання прем'єра про звільнення Ю. Кравченка, але цього не було зроблено.
26 березня 2001 року Президент України своїм указом звільнив Ю. Кравченка з посади міністра внутрішніх справ «у зв'язку з переходом на іншу роботу».
Серпень 2001 р. — грудень 2001 р. — директор Інституту права ім. Князя Володимира Великого при Міжрегіональній академії управління персоналом.
Грудень 2001 р. — травень 2002 р. — голова Херсонської ОДА .
Травень 2002 р. — грудень 2002 р. — директор Інституту права ім. Князя Володимира Великого при Міжрегіональній академії управління персоналом.
6 грудня 2002 — червень 2004 р. — голова Державної податкової адміністрації України.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TWk4eU5pOGxSREFsT1VNbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqTWxSREFsUWpnbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqQmZKVVF3SlVGRkpVUXhKVGd3SlVReEpUazJKVVF4SlRoR1h5VkVNQ1ZCTkNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDUlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNPQ1ZFTVNVNE55VkVNQ1ZDTUY4bFJEQWxPVUVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJEQWxRaklsUkRFbE9EY2xSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRBbFFrRWxSREFsUWpBdWFuQm5MekUxTUhCNExTVkVNQ1U1UXlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ015VkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNRaVZFTUNWQ01GOGxSREFsUVVVbFJERWxPREFsUkRFbE9UWWxSREVsT0VaZkpVUXdKVUUwSlVRd0pVSTFKVVF3SlVJMEpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSTRKVVF4SlRnM0pVUXdKVUl3WHlWRU1DVTVRU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNNaVZFTVNVNE55VkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDTUM1cWNHYz0uanBn.jpg)
7 вересня 2010 року офіційне слідство у справі вбиства Георгія Гонгадзе визнало винним Кравченка як замовника.
Смерть
Помер 4 березня 2005 року від двох вогнепальних поранень в голову.
Того дня о 10 годині ранку Юрій Кравченко повинен був з'явитися до Генеральної прокуратури на допит у «справі Ґонґадзе». Незадовго до призначеного часу ЗМІ поширили інформацію про смерть головного свідка. Як стало відомо згодом, смерть Кравченка настала між 7-ю та 8-ю годинами ранку 4 березня. Його дружина повідомила, що близько 7-ї її чоловік пішов до технічного приміщення (гаражу) свого котеджу. Через декілька хвилин вона почула два постріли поспіль.
Якщо дотримуватись версії про самогубство, то Кравченко двічі стріляв собі в голову. Перший постріл був в підборіддя, але куля пройшла навиліт через рот. Другий (смертельний) постріл був у праву скроню. Подібні обставини, наявність контрольного пострілу, присутні і в загибелі Георгія Кірпи.
Слідчі знайшли передсмертну записку, зміст якої повідомив міністр внутрішніх справ Юрій Луценко: «Мої дорогі, я не винний ні в чому. Пробачте мене, я став жертвою політичних інтриг Президента Кучми та його оточення. Іду від вас з чистою совістю, прощавайте».
Похований на Байковому кладовищі (ділянка № 49б, 50°25′02″ пн. ш. 30°30′04″ сх. д. / 50.4174333° пн. ш. 30.501194° сх. д.).
Нагороди та почесні звання
- Орден Богдана Хмельницького III ст. (21 серпня 1999) — за самовіддану працю, визначні особисті заслуги в державному будівництві, соціально-економічному, науково-технічному і культурному розвитку України та з нагоди 8-ї річниці незалежності України
- Заслужений юрист України (6 березня 1998) — за вагомі особисті заслуги у зміцненні законності і правопорядку, високий професіоналізм
- Орден Святого Дмитрія Солунського III ступеню (церковний)
- Орден Святого князя Володимира Великого I ступеню (церковний)
- Почесний громадянин Олександрії
- Почесний Президент Асоціації професійних видів єдиноборств
Про Кравченка
Напередодні п'ятої річниці загибелі Юрія Кравченка вийшло в світ відразу кілька книг, присвячених життю цієї непересічної людини і таємниці його смерті. Серед них — твір Тетяни Петрівни Кравченко «Честь і гордість», книга соратника Юрія Кравченка — колишнього в.о. міністра внутрішніх справ України Михайла Корнієнка «Втрачений шанс», монографія Олександра Бандурки з аналізом реформ і законотворчої діяльності генерала Кравченка та інші.
Примітки
- . Архів оригіналу за 17 вересня 2010. Процитовано 14 вересня 2010.
- . Архів оригіналу за 7 березня 2022. Процитовано 3 квітня 2022.
- . Архів оригіналу за 7 березня 2022. Процитовано 3 квітня 2022.
- . Архів оригіналу за 3 жовтня 2014. Процитовано 9 травня 2015.
- Юрий Кравченко: правда, которой мы не узнаем. [ 17 січня 2013 у Wayback Machine.] (2010)
Посилання
- Кравченко Юрій Федорович [ 18 листопада 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2001. — Т. 3 : К — М. — 792 с. — .
- Довідник «Хто є хто в Україні», видавництво «К. І.С»
Попередник: | Голова Державної митної служби України 14 жовтня 1994 — 11 липня 1995 | Наступник: |
Колос Анатолій Вікторович | Деркач Леонід Васильович |
Попередник: | 3-й Міністр внутрішніх справ України 3 липня 1995—26 березня 2001 | Наступник: |
Радченко Володимир Іванович | Смирнов Юрій Олександрович |
Попередник: | Голови Херсонської обласної державної адміністрації грудень 2001 — травень 2002 | Наступник: |
' |
Попередник: | Голови Державної податкової адміністрації України 6 грудня 2002 — червень 2004 | Наступник: |
Ярошенко Федір Олексійович |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Kravchenko Yu rij Fe dorovich Kra vchenko 5 bereznya 1951 Oleksandriya Kirovogradska oblast 4 bereznya 2005 Koncha Zaspa Kiyivska oblast ukrayinskij politichnij diyach kolishnij ministr vnutrishnih sprav Ukrayini 1995 2001 general vnutrishnoyi sluzhbi Ukrayini Z 1 grudnya 2001 roku po 21 travnya 2002 roku golova Hersonskoyi oblasnoyi derzhavnoyi administraciyi Doktor yuridichnih nauk 2003 Yurij Fedorovich KravchenkoYurij Fedorovich Kravchenko3 j Ministr vnutrishnih sprav Ukrayini3 lipnya 1995 26 bereznya 2001Prezident Leonid KuchmaPoperednik Volodimir RadchenkoNastupnik Yurij SmirnovNarodivsya 5 bereznya 1951 1951 03 05 Oleksandriya Kirovogradska oblast Ukrayinska RSR SRSRPomer 4 bereznya 2005 2005 03 04 53 roki Kiyiv UkrayinaPohovanij Bajkove kladovisheVidomij yak politikKrayina SRSR i UkrayinaAlma mater dPolitichna partiya KPRSZvannya General vnutrishnoyi sluzhbi UkrayiniNagorodi Hrest Slavi MVS Ukrayini Zasluzhenij yurist Ukrayini Mediafajli u Vikishovishi Protyagom dekilkoh rokiv buv najblizhchim soratnikom prezidenta Kuchmi i vvazhavsya odnim iz jmovirnih jogo nastupnikiv Pid jogo kerivnictvom bulo rozgromleno svavillya organizovanih kriminalnih ugrupuvan osoblivo v Krimu Pid chas kasetnogo skandalu buv zvinuvachenij u zniknenni opozicijnogo zhurnalista Georgiya Gongadze i vidtak usunutij z pershogo eshelonu ukrayinskoyi politiki Zaginuv vnaslidok dvoh postriliv v golovu Oficijne slidstvo zrobilo visnovok sho ce bulo samogubstvo ZhittyepisHram svyatih Fedora i Anastasiyi UPC MP bilya vhodu do golovnogo kladovisha mista Oleksandriya osvyachenij v 2004 roci Nazvanij na chest batkiv Yuriya Kravchenka Narodivsya 5 bereznya 1951 u misti Oleksandriya Kirovogradskoyi oblasti u robitnichij sim yi Osvita visha u 1978 r zakinchiv Gorkivsku vishu shkolu MVS SRSR pravoznavec Veresen 1966 r serpen 1970 r uchen Oleksandrijskogo industrialnogo tehnikumu Zhovten 1970 r listopad 1970 r elektroslyusar Oleksandrijskoyi shahti 3 bis Kirovogradskoyi oblasti Listopad 1970 r listopad 1972 r sluzhba v armiyi Listopad 1972 r serpen 1974 r elektrik Kirovogradskogo zavodu drukarskih mashin Veresen 1974 r serpen 1978 r sluhach Gorkivskoyi vishoyi shkoli MVS SRSR Serpen 1978 r lipen 1980 r inspektor BRSV viddilu vnutrishnih sprav Svitlovodskogo miskrajvikonkomu Kirovogradskoyi oblasti Lipen 1980 r veresen 1981 r starshij inspektor BRSV viddilu vnutrishnih sprav Svitlovodskogo miskrajvikonkomu Kirovogradskoyi oblasti Veresen 1981 r zhovten 1982 r nachalnik viddilennya karnogo rozshuku Oleksandrijskogo miskogo viddilu vnutrishnih sprav Kirovogradskoyi oblasti Zhovten 1982 r lipen 1984 r zastupnik nachalnika Oleksandrijskogo miskogo viddilu vnutrishnih sprav Lipen 1984 r kviten 1986 r nachalnik Oleksandrijskogo miskogo viddilu vnutrishnih sprav Kviten 1986 r kviten 1988 r nachalnik viddilu borotbi z narkomaniyeyu Upravlinnya karnogo rozshuku MVS URSR Kviten 1988 r serpen 1989 r zastupnik nachalnika 7 go Upravlinnya MVS URSR Veresen 1989 r gruden 1992 r nachalnik UVS Kirovogradskoyi oblasti Gruden 1992 r do gruden 1994 r zastupnik ministra nachalnik kriminalnoyi miliciyi MVS Ukrayini Gruden 1994 r lipen 1995 r golova Derzhavnogo mitnogo komitetu Ukrayini 3 lipnya 1995 r 26 bereznya 2001 r ministr vnutrishnih sprav Ukrayini 1997 konflikt z Mihajlom Brodskim na toj chas potuzhnim biznesmenom i vlasnikom gazeti Kievskie vedomosti Gazeta opublikuvala material pro nezakonne nabuttya ministrom avtomobilyu Mersedes S 600L Kravchenko zvernuvsya do sudu z pozovom do vidannya na 9 mln grn vnaslidok chogo Kievskie vedomosti zminili vlasnikiv Sam Mihajlo Brodskij nevdovzi potrapiv za grati j lishe peremoga na parlamentskih viborah 1998 roku vryatuvala jogo vid uv yaznennya U serpni 2000 roku Kravchenko peredav cherez prem yer ministra V Yushenka do Verhovnoyi Radi svoyi propoziciyi do Zakonu Pro miliciyu yakimi zokrema peredbachalosya perejmenuvannya miliciyi na policiyu U cej zhe chas pochavsya perehid miliciyi na novu vidminnu vid radyanskoyi formu odyagu Doktor yuridichnih nauk kandidatska disertaciya Aktualni problemi reformuvannya organiv vnutrishnih sprav Ukrayini organizacijno pravovi pitannya Universitet vnutrishnih sprav 1998 doktorska disertaciya Svoboda yak princip demokratichnoyi pravovoyi derzhavi Nacionalna yuridichna akademiya Ukrayini imeni Yaroslava Mudrogo 2003 Avtor knigi Miliciya Ukrayini Majster sportu z plavannya Posadi Buv chlenom Radi nacionalnoyi bezpeki i oboroni Ukrayini 30 serpnya 1996 r 2001 r cherven 1997 r sichen 1998 r Koordinacijnoyi radi z pitan sudovo pravovoyi reformi pri Prezidentovi Ukrayini zhovten 1997 r lipen 2000 r Komisiyi z doopracyuvannya ta uzgodzhennya proektiv Kriminalnogo Kriminalno procesualnogo ta Kriminalno vikonavchogo kodeksiv Ukrayini lipen 1998 r listopad 2001 r Koordinacijnogo komitetu borotbi z korupciyeyu i organizovanoyu zlochinnistyu Komisiyi z opracyuvannya pitan shodo skasuvannya smertnoyi kari v Ukrayini Koordinacijnoyi radi z pitan vnutrishnoyi politiki prezidiyi Nacionalnoyi radi z uzgodzhennya diyalnosti zagalnoderzhavnih i regionalnih organiv ta miscevogo samovryaduvannya Kasetnij skandal Dokladnishe Kasetnij skandal 28 listopada 2000 roku O Moroz oprilyudniv audiokaseti z zapisami rozmov u kabineti L Kuchmi zgidno z yakimi Yu Kravchenko mav buti prichetnij do vikradennya Georgiya Gongadze U zv yazku z cim 14 grudnya ministr vistupiv na specialnomu zasidanni Verhovnoyi Radi i kategorichno zaperechuvav svoyu prichetnist Ale parlament prijnyav postanovu yakoyu rekomenduvav prezidentu zvilniti Yu Kravchenka z posadi ministra U vidpovid L Kuchma zayaviv sho chekaye podannya prem yera pro zvilnennya Yu Kravchenka ale cogo ne bulo zrobleno 26 bereznya 2001 roku Prezident Ukrayini svoyim ukazom zvilniv Yu Kravchenka z posadi ministra vnutrishnih sprav u zv yazku z perehodom na inshu robotu Serpen 2001 r gruden 2001 r direktor Institutu prava im Knyazya Volodimira Velikogo pri Mizhregionalnij akademiyi upravlinnya personalom Gruden 2001 r traven 2002 r golova Hersonskoyi ODA Traven 2002 r gruden 2002 r direktor Institutu prava im Knyazya Volodimira Velikogo pri Mizhregionalnij akademiyi upravlinnya personalom 6 grudnya 2002 cherven 2004 r golova Derzhavnoyi podatkovoyi administraciyi Ukrayini Nadgrobok Yuriya Kravchenka Bajkove kladovishe 7 veresnya 2010 roku oficijne slidstvo u spravi vbistva Georgiya Gongadze viznalo vinnim Kravchenka yak zamovnika Smert Pomer 4 bereznya 2005 roku vid dvoh vognepalnih poranen v golovu Togo dnya o 10 godini ranku Yurij Kravchenko povinen buv z yavitisya do Generalnoyi prokuraturi na dopit u spravi Gongadze Nezadovgo do priznachenogo chasu ZMI poshirili informaciyu pro smert golovnogo svidka Yak stalo vidomo zgodom smert Kravchenka nastala mizh 7 yu ta 8 yu godinami ranku 4 bereznya Jogo druzhina povidomila sho blizko 7 yi yiyi cholovik pishov do tehnichnogo primishennya garazhu svogo kotedzhu Cherez dekilka hvilin vona pochula dva postrili pospil Yaksho dotrimuvatis versiyi pro samogubstvo to Kravchenko dvichi strilyav sobi v golovu Pershij postril buv v pidboriddya ale kulya projshla navilit cherez rot Drugij smertelnij postril buv u pravu skronyu Podibni obstavini nayavnist kontrolnogo postrilu prisutni i v zagibeli Georgiya Kirpi Slidchi znajshli peredsmertnu zapisku zmist yakoyi povidomiv ministr vnutrishnih sprav Yurij Lucenko Moyi dorogi ya ne vinnij ni v chomu Probachte mene ya stav zhertvoyu politichnih intrig Prezidenta Kuchmi ta jogo otochennya Idu vid vas z chistoyu sovistyu proshavajte Pohovanij na Bajkovomu kladovishi dilyanka 49b 50 25 02 pn sh 30 30 04 sh d 50 4174333 pn sh 30 501194 sh d 50 4174333 30 501194 Nagorodi ta pochesni zvannyaOrden Bogdana Hmelnickogo III st 21 serpnya 1999 za samoviddanu pracyu viznachni osobisti zaslugi v derzhavnomu budivnictvi socialno ekonomichnomu naukovo tehnichnomu i kulturnomu rozvitku Ukrayini ta z nagodi 8 yi richnici nezalezhnosti Ukrayini Zasluzhenij yurist Ukrayini 6 bereznya 1998 za vagomi osobisti zaslugi u zmicnenni zakonnosti i pravoporyadku visokij profesionalizm Orden Svyatogo Dmitriya Solunskogo III stupenyu cerkovnij Orden Svyatogo knyazya Volodimira Velikogo I stupenyu cerkovnij Pochesnij gromadyanin Oleksandriyi Pochesnij Prezident Asociaciyi profesijnih vidiv yedinoborstvPro KravchenkaNaperedodni p yatoyi richnici zagibeli Yuriya Kravchenka vijshlo v svit vidrazu kilka knig prisvyachenih zhittyu ciyeyi neperesichnoyi lyudini i tayemnici jogo smerti Sered nih tvir Tetyani Petrivni Kravchenko Chest i gordist kniga soratnika Yuriya Kravchenka kolishnogo v o ministra vnutrishnih sprav Ukrayini Mihajla Korniyenka Vtrachenij shans monografiya Oleksandra Bandurki z analizom reform i zakonotvorchoyi diyalnosti generala Kravchenka ta inshi Primitki Arhiv originalu za 17 veresnya 2010 Procitovano 14 veresnya 2010 Arhiv originalu za 7 bereznya 2022 Procitovano 3 kvitnya 2022 Arhiv originalu za 7 bereznya 2022 Procitovano 3 kvitnya 2022 Arhiv originalu za 3 zhovtnya 2014 Procitovano 9 travnya 2015 Yurij Kravchenko pravda kotoroj my ne uznaem 17 sichnya 2013 u Wayback Machine 2010 PosilannyaKravchenko Yurij Fedorovich 18 listopada 2016 u Wayback Machine Yuridichna enciklopediya u 6 t red kol Yu S Shemshuchenko vidp red ta in K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 2001 T 3 K M 792 s ISBN 966 7492 03 6 Dovidnik Hto ye hto v Ukrayini vidavnictvo K I S Poperednik Golova Derzhavnoyi mitnoyi sluzhbi Ukrayini 14 zhovtnya 1994 11 lipnya 1995 Nastupnik Kolos Anatolij Viktorovich Derkach Leonid Vasilovich Poperednik 3 j Ministr vnutrishnih sprav Ukrayini 3 lipnya 1995 26 bereznya 2001 Nastupnik Radchenko Volodimir Ivanovich Smirnov Yurij Oleksandrovich Poperednik Golovi Hersonskoyi oblasnoyi derzhavnoyi administraciyi gruden 2001 traven 2002 Nastupnik Poperednik Golovi Derzhavnoyi podatkovoyi administraciyi Ukrayini 6 grudnya 2002 cherven 2004 Nastupnik Yaroshenko Fedir Oleksijovich