Володи́мир Олексі́йович Корні́лов (рос. Влад́имир Алекс́еевич Корн́илов, 1 (13) лютого 1806, с. Рясня Старицького пов. Тверської губ. — 5 (17) жовтня 1854, Севастополь) — російський флотоводець, віце-адмірал, герой Кримської війни, перший організатор оборони Севастополя.
Володимир Олексійович Корнілов | |
---|---|
Владимир Алексеевич Корнилов | |
![]() | |
Народження | 13 лютого 1806 с. Рясня, Тверська губернія, Російська імперія |
Смерть | 5 жовтня 1854 (48 років) Малахов курган, Севастополь |
Поховання | Володимирський собор |
Країна | Російська імперія |
Вид збройних сил | ![]() |
Освіта | Морський кадетський корпус і Санкт-Петербурзький військово-морський інститут |
Роки служби | 1823—1854 |
Звання | Віце-адмірал |
Командування | бриг «Фемістокл» (1833); корвет «Орест» (1837); лінійний корабель «Дванадцять апостолів» (1841); головнокомандувач флоту і морських батальйонів |
Війни / битви | |
Відносини | батько: Корнілов Олексій Михайлович; мати: Корнілова Олександра Єфремівна (у дівоцтві Фон-дер-Фліт); брат: ; двоюрідна сестра: Лазарєва Катерина Тимофіївна (у дівоцтві Фон-дер-Фліт); дружина: Корнілова Єлизавета Василівна (у дівоцтві Новосильцева); сини: Корнілов Олексій Володимирович, Корнілов Олександр Володимирович, Корнілов Володимир Володимирович; дочки: Корнілова Катерина Володимирівна, Корнілова Наталія Володимирівна |
Рід | d |
Автограф | ![]() |
Нагороди | |
|
Походження та родинні зв'язки
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekkxTDAxNWEyOXNZWGxwZGw5QlpHMTVjbUZzSlRJM2N5VXlOMnRoWHpndWFuQm5Mekl3TUhCNExVMTVhMjlzWVhscGRsOUJaRzE1Y21Gc0pUSTNjeVV5TjJ0aFh6Z3VhbkJuLmpwZw==.jpg)
Володимир Олексійович Корнілов народився 1 (13 лютого) 1806 у с. Рясня Старицького повіту Тверської губернії в родині сенатора, таємного радника, Іркутського губернатора Олексія Михайловича Корнілова та Олександри Єфремівни Корнілової (у дівоцтві Фон-дер-Фліт). Її брат, Тимофій Єфремович Фон-дер-Фліт — таємний радник, віце-губернатор і Костромської губерний, губернатор Олонецької губернії; випускник Морського кадетського корпусу, служив на флоті. Його дочка, двоюрідна сестра В. О. Корнілова Катерина Тимофіївна Фон-дер-Фліт — дружина М. П. Лазарєва. Старший брат В. О. Корнілова, — однокашник О. С. Пушкіна; у 1834–1835 р.р. — Київський цивільний губернатор.
Ряд джерел називають місцем народження В. О. Корнілова с. Івановське Старицького пов. Тверської губ., яке належало його батькам. Дата його народження також не є документально підтвердженою, оскільки родинний архів Корнілових загинув у 1812 р. під час евакуації Тверського дворянського зібрання до Бежецька.
Навчання та початок службової кар'єри
У 1818 р. був зарахований у кандидати вихованців Морського кадетського корпусу, класи якого відвідував до 1821 р., мешкаючи у батьківському домі, де вивчав англійську і французьку мови. У 1821 р. був зачислений на старший курс. У 1823 р. був випущений з корпусу в чині мічмана. Того ж року почав службу на фрегаті «Малий».
У 1824 р. був переведений на шлюп «Мирний», який 27 вересня того ж року вийшов з Кронштадту в Петропавловськ-Камчатський, але потрапив у сильний шторм у Північному морі та змушений був повернутися для ремонту.
У 1825 р. був зарахований до Гвардійського морського екіпажу, з якого того ж року був відрахований «за недостатньою для фронта бадьорістю».
У 1826 р. командир лінійного корабля капітан I рангу М. П. Лазарєв зарахував мічмана В. О. Корнілова у свій екіпаж за рекомендацію адмірала Д. М. Сенявіна та за проханням батька Корнілова. Лазарєв почав виховання перспективного і здібного мічмана у своїй жорсткій манері. Зокрема, викинув за борт французькі романи, які молодий чоловік читав на дозвіллі, замінивши їх спеціальними книгами з власної бібліотеки.
Згодом Корнілов став одним з найвідданіших учнів Лазарєва, продовжувачем його школи.
Наваринська битва
У 1827 році за клопотанням батька Корнілова-молодшого було знову зараховано до флоту. Навіть більше того — Володимира було призначено на корабель «Азов».
Згодом «Азов» увійшов до складу об'єднаної російсько-британо-французької ескадри у Середземному морі, яка прийшла на допомогу повсталої проти Османської імперії Грецькій республіці. Корнілов був очевидцем та учасником відомої Наваринської битви 8 жовтня 1827 року. За проявлену мужність та героїзм екіпаж корабля «Азов» першим із суден російського флоту отримав кормовий Георгіївський прапор.
У 1833 році лейтенант Володимир Олексійович Корнілов за блискуче військово-географічне обстеження району Босфора був удостоєний ордена Св. Володимира 4 ступеня.
Згодом Корнілов був призначений командиром бригу «Фемістокл». За свідченнями сучасників, «Фемістокл» під командуванням Володимира Олексійовича був одним з найкращих кораблів Російської імперії.
У 1837 році Корнілов став командиром «Ореста», а потім — корабля «Дванадцять апостолів».
У 1838 р. командир Чорноморського флоту Лазарєв призначив Володимира Корнілова на пост начальника штабу.
Вже через два роки Корнілов отримав чин капітана 1-го рангу. Згодом він бере участь у Кавказькій війні.
У 1846 р. Володимира Корнілова було направлено у відрядження до Великої Британії тодішньої Британської Імперії. Його завданням було вести спостереження за будівництвом британських морських кораблів і надавати інформацію Російській імперії про нові досягнення Британського флоту.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemd5THpFNU9EbGZRMUJCWHpZeE5UY3VhbkJuTHpJd01IQjRMVEU1T0RsZlExQkJYell4TlRjdWFuQm4uanBn.jpg)
У 1848 р. В.Корнілов, повернувшись із відрядження на Батьківщину, отримав чин контр-адмірала. Та вже через рік повернувся на посаду начальника штабу Чорноморського флоту. У 1851 році Корнілов був наближений до найближчого оточення його імператорської величності з правом доповіді перед самим імператором Миколою І.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2WXk5alpDOGxSREFsT1VZbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqTWxSREVsT0RBbFJERWxPRE1sUkRBbFFqUWxSREFsUWpRbFJERWxPRVpmSlVRd0pVSXdKVVF3SlVJMEpVUXdKVUpESlVReEpUazJKVVF4SlRnd0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSkNKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1U1UVNWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDUkNWRU1TVTVOaVZFTUNWQ1FpVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ01GOGxSREFsUWtZbFJEQWxRalVsUkRFbE9EQWxSREFsUWpVbFJEQWxRalJmSlVRd0pUbERKVVF4SlRnekpVUXdKVUkzSlVRd0pVSTFKVVF4SlRrMEpVUXdKVUpEWHlWRU1TVTVOaVZFTVNVNE1TVkVNU1U0TWlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1DVkVNU1U1TmlWRU1TVTVOMThsUkRFbE9ERWxSREVsT0RNbFJEQWxRalFsUkRBbFFrUWxSREFsUWtVbFJEQWxRakVsUkRFbE9ETWxSREFsUWpRbFJERWxPRE1sUkRBbFFqSWxSREFsUWpBbFJEQWxRa1FsUkRBbFFrUWxSREVsT0VaZkpVUXhKVGd5SlVRd0pVSXdYeVZFTVNVNE5DVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNSU1ZFTVNVNE1pVkVNU1U0TTE4bFJEQWxPVU1sUkRBbFFqZ2xSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrSWxSREFsUWpBbFJERWxPVGNsUkRBbFFqSXVhbkJuTHpJeU1IQjRMU1ZFTUNVNVJpVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNeVZFTVNVNE1DVkVNU1U0TXlWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ05DVkVNU1U0Umw4bFJEQWxRakFsUkRBbFFqUWxSREFsUWtNbFJERWxPVFlsUkRFbE9EQWxSREFsUWpBbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqQmZKVVF3SlRsQkpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRUpVUXhKVGsySlVRd0pVSkNKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSXdYeVZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNQ1ZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDTkY4bFJEQWxPVU1sUkRFbE9ETWxSREFsUWpjbFJEQWxRalVsUkRFbE9UUWxSREFsUWtOZkpVUXhKVGsySlVReEpUZ3hKVVF4SlRneUpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF4SlRrMkpVUXhKVGszWHlWRU1TVTRNU1ZFTVNVNE15VkVNQ1ZDTkNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTVNWRU1TVTRNeVZFTUNWQ05DVkVNU1U0TXlWRU1DVkNNaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNFJsOGxSREVsT0RJbFJEQWxRakJmSlVReEpUZzBKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUpGSlVReEpUZ3lKVVF4SlRnelh5VkVNQ1U1UXlWRU1DVkNPQ1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNRaVZFTUNWQ01DVkVNU1U1TnlWRU1DVkNNaTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Після смерті покровителя Володимира Олексійовича Корнілова Михайла Лазарєва посаду головного командира Чорноморського флоту отримав віце-адмірал Моріс Борисович Берх, хоча Корнілов також на неї претендував. Хоча фактично Володимир Олексійович керував Чорноморськоим флотом.
Корнілов чудово знав, що війна з Османською імперією неминуча, тому намагався встигнути підготувати до майбутніх баталій флот, кораблі, збудувати укріплення.
20 жовтня 1853 року розпочалася війна Російської імперії з Османською. Згодом цю війну називатимуть Кримською.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV3THlWRU1DVTVNU1ZFTVNVNFJTVkVNU1U0TVNWRU1TVTRNbDhsUkRBbE9VRWxSREFsUWtVbFJERWxPREFsUkRBbFFrUWxSREFsUWpnbFJEQWxRa0lsUkRBbFFrVWxSREFsUWpJbFJEQWxRakJmSlVRd0pVSXlYeVZFTUNWQk1TVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNNaVZFTUNWQ01DVkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1FpVkVNU1U0UXlWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNRMThsUkRBbFFrWWxSREFsUWpBbFJERWxPREFsUkRBbFFrRWxSREFsUWpWZkpVUXdKVGswSlVRd0pVSkVKVVF3SlVJMUpVUXdKVUpHSlVReEpUZ3dMbXB3Wnk4eU1EQndlQzBsUkRBbE9URWxSREVsT0VVbFJERWxPREVsUkRFbE9ESmZKVVF3SlRsQkpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dKVVF3SlVKRUpVUXdKVUk0SlVRd0pVSkNKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl5SlVRd0pVSXdYeVZFTUNWQ01sOGxSREFsUVRFbFJEQWxRalVsUkRBbFFqSWxSREFsUWpBbFJERWxPREVsUkRFbE9ESWxSREFsUWtVbFJEQWxRa1lsUkRBbFFrVWxSREFsUWtJbFJERWxPRU1sUkRFbE9ERWxSREFsUWtFbFJEQWxRa1VsUkRBbFFrTmZKVVF3SlVKR0pVUXdKVUl3SlVReEpUZ3dKVVF3SlVKQkpVUXdKVUkxWHlWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSaVZFTVNVNE1DNXFjR2M9LmpwZw==.jpg)
18 листопада того ж року Корнілова на чолі загону пароходофрегатів було відправлено на допомогу адміралу Нахімову. Проте допомога вже не знадобилася. До прибуття підкріплення Нахімов розгромив османський флот у Синопській битві.
Невдовзі до війни Російської імперії з Османською імперією приєдналися Велика Британія та Франція. Вони утворили франко-британо-османську коаліцію, яка була направлена проти сил Російської імперії. Британські та французькі частини висадилися на березі Криму. Вони знали, що Севастополь добре укріплений з моря, проте погано захищений на суші.
Корнілов взяв оборону Севастополя на себе. Також напередодні облоги Севастополя він наказав провести хресний хід і лише після нього повів солдатів у наступ.
Разом з видатним інженером Тотлебеном Корнілов проектує укріплення і безпосередньо бере участь у битвах. Володимир Корнілов першим використовує такі воєнні методи як мінна війна, безперервні вилазки оборонців міста, взаємодія морської та берегової артилерії.
Загинув Володимир Олексійович Корнілов 17 жовтня 1854 року під час об'їзду оборонної лінії. Його було смертельно поранено у голову. Останні його слова були: «Захищайте ж Севастополь» (рос. «Отстаивайте же Севастополь»).
Див. також
Примітки
- Российское генералогическое древо. Архів оригіналу за 31 травня 2012. Процитовано 10 вересня 2013.
- Карелия: энциклопедия. — Т. 3: Р — Я. — Петрозаводск, 2011. — 384 с.
- . Архів оригіналу за 1 травня 2013. Процитовано 10 вересня 2013.
- . Архів оригіналу за 2 червня 2013. Процитовано 10 вересня 2013.
- . Архів оригіналу за 22 листопада 2013. Процитовано 10 вересня 2013.
- . Архів оригіналу за 22 листопада 2013. Процитовано 10 вересня 2013.
Джерела та література
- П. Г. Усенко. Корнілов Володимир Олексійович [ 17 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 5 : Кон — Кю. — С. 164. — .
Вікіцитати містять висловлювання від або про: Корнілов Володимир Олексійович |
- І. А. Федосов. Історія СРСР. Підручник для 8 класу. — Четверте. — Київ : «Радянська школа», 1985. — С. 69-73. — 55 000 прим.
- Большая советская энциклопедия. Корнилов Владимир Алексеевич [ 7 січня 2009 у Wayback Machine.] (рос.)
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Корнілов Володимир Олексійович |
- Владимир Алексеевич Корнилов [ 20 червня 2009 у Wayback Machine.] (рос.)
- Пам'ятник Володимиру Олексійовичу Корнілову [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.] (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Volodi mir Oleksi jovich Korni lov ros Vlad imir Aleks eevich Korn ilov 1 13 lyutogo 1806 18060213 s Ryasnya Starickogo pov Tverskoyi gub 5 17 zhovtnya 1854 Sevastopol rosijskij flotovodec vice admiral geroj Krimskoyi vijni pershij organizator oboroni Sevastopolya Volodimir Oleksijovich KornilovVladimir Alekseevich KornilovNarodzhennya 13 lyutogo 1806 1806 02 13 s Ryasnya Tverska guberniya Rosijska imperiyaSmert 5 zhovtnya 1854 1854 10 05 48 rokiv Malahov kurgan SevastopolPohovannya Volodimirskij soborKrayina Rosijska imperiyaVid zbrojnih sil FlotOsvita Morskij kadetskij korpus i Sankt Peterburzkij vijskovo morskij institutRoki sluzhbi 1823 1854Zvannya Vice admiralKomanduvannya brig Femistokl 1833 korvet Orest 1837 linijnij korabel Dvanadcyat apostoliv 1841 golovnokomanduvach flotu i morskih bataljonivVijni bitvi Navarinska bitva blokada Dardanell Sinopska bitva oborona SevastopolyaVidnosini batko Kornilov Oleksij Mihajlovich mati Kornilova Oleksandra Yefremivna u divoctvi Fon der Flit brat dvoyuridna sestra Lazaryeva Katerina Timofiyivna u divoctvi Fon der Flit druzhina Kornilova Yelizaveta Vasilivna u divoctvi Novosilceva sini Kornilov Oleksij Volodimirovich Kornilov Oleksandr Volodimirovich Kornilov Volodimir Volodimirovich dochki Kornilova Katerina Volodimirivna Kornilova Nataliya VolodimirivnaRid dAvtografNagorodi Orden Svyatogo Georgiya Orden Svyatogo Volodimira 2 stupenya Orden Svyatogo Volodimira 3 stupenya Orden Svyatogo Volodimira 3 stupenya Orden Svyatoyi Anni 2 stupenya Orden Svyatoyi Anni 3 stupenya Orden Svyatoyi Anni 4 stupenya Orden Svyatogo Stanislava 2 stupenya Orden Spasitelya Kornilov Volodimir Oleksijovich u VikishovishiPohodzhennya ta rodinni zv yazkiBudinok v yakomu meshkav komandir Chornomorskogo flotu admiral V O Kornilov v Mikolayevi Volodimir Oleksijovich Kornilov narodivsya 1 13 lyutogo 1806 u s Ryasnya Starickogo povitu Tverskoyi guberniyi v rodini senatora tayemnogo radnika Irkutskogo gubernatora Oleksiya Mihajlovicha Kornilova ta Oleksandri Yefremivni Kornilovoyi u divoctvi Fon der Flit Yiyi brat Timofij Yefremovich Fon der Flit tayemnij radnik vice gubernator i Kostromskoyi gubernij gubernator Oloneckoyi guberniyi vipusknik Morskogo kadetskogo korpusu sluzhiv na floti Jogo dochka dvoyuridna sestra V O Kornilova Katerina Timofiyivna Fon der Flit druzhina M P Lazaryeva Starshij brat V O Kornilova odnokashnik O S Pushkina u 1834 1835 r r Kiyivskij civilnij gubernator Ryad dzherel nazivayut miscem narodzhennya V O Kornilova s Ivanovske Starickogo pov Tverskoyi gub yake nalezhalo jogo batkam Data jogo narodzhennya takozh ne ye dokumentalno pidtverdzhenoyu oskilki rodinnij arhiv Kornilovih zaginuv u 1812 r pid chas evakuaciyi Tverskogo dvoryanskogo zibrannya do Bezhecka Navchannya ta pochatok sluzhbovoyi kar yeriU 1818 r buv zarahovanij u kandidati vihovanciv Morskogo kadetskogo korpusu klasi yakogo vidviduvav do 1821 r meshkayuchi u batkivskomu domi de vivchav anglijsku i francuzku movi U 1821 r buv zachislenij na starshij kurs U 1823 r buv vipushenij z korpusu v chini michmana Togo zh roku pochav sluzhbu na fregati Malij U 1824 r buv perevedenij na shlyup Mirnij yakij 27 veresnya togo zh roku vijshov z Kronshtadtu v Petropavlovsk Kamchatskij ale potrapiv u silnij shtorm u Pivnichnomu mori ta zmushenij buv povernutisya dlya remontu U 1825 r buv zarahovanij do Gvardijskogo morskogo ekipazhu z yakogo togo zh roku buv vidrahovanij za nedostatnoyu dlya fronta badoristyu U 1826 r komandir linijnogo korablya kapitan I rangu M P Lazaryev zarahuvav michmana V O Kornilova u svij ekipazh za rekomendaciyu admirala D M Senyavina ta za prohannyam batka Kornilova Lazaryev pochav vihovannya perspektivnogo i zdibnogo michmana u svoyij zhorstkij maneri Zokrema vikinuv za bort francuzki romani yaki molodij cholovik chitav na dozvilli zaminivshi yih specialnimi knigami z vlasnoyi biblioteki Zgodom Kornilov stav odnim z najviddanishih uchniv Lazaryeva prodovzhuvachem jogo shkoli Navarinska bitvaU 1827 roci za klopotannyam batka Kornilova molodshogo bulo znovu zarahovano do flotu Navit bilshe togo Volodimira bulo priznacheno na korabel Azov Zgodom Azov uvijshov do skladu ob yednanoyi rosijsko britano francuzkoyi eskadri u Seredzemnomu mori yaka prijshla na dopomogu povstaloyi proti Osmanskoyi imperiyi Greckij respublici Kornilov buv ochevidcem ta uchasnikom vidomoyi Navarinskoyi bitvi 8 zhovtnya 1827 roku Za proyavlenu muzhnist ta geroyizm ekipazh korablya Azov pershim iz suden rosijskogo flotu otrimav kormovij Georgiyivskij prapor U 1833 roci lejtenant Volodimir Oleksijovich Kornilov za bliskuche vijskovo geografichne obstezhennya rajonu Bosfora buv udostoyenij ordena Sv Volodimira 4 stupenya Zgodom Kornilov buv priznachenij komandirom brigu Femistokl Za svidchennyami suchasnikiv Femistokl pid komanduvannyam Volodimira Oleksijovicha buv odnim z najkrashih korabliv Rosijskoyi imperiyi U 1837 roci Kornilov stav komandirom Oresta a potim korablya Dvanadcyat apostoliv U 1838 r komandir Chornomorskogo flotu Lazaryev priznachiv Volodimira Kornilova na post nachalnika shtabu Vzhe cherez dva roki Kornilov otrimav chin kapitana 1 go rangu Zgodom vin bere uchast u Kavkazkij vijni U 1846 r Volodimira Kornilova bulo napravleno u vidryadzhennya do Velikoyi Britaniyi todishnoyi Britanskoyi Imperiyi Jogo zavdannyam bulo vesti sposterezhennya za budivnictvom britanskih morskih korabliv i nadavati informaciyu Rosijskij imperiyi pro novi dosyagnennya Britanskogo flotu Poshtova marka SRSR iz zobrazhennyam V O Kornilova U 1848 r V Kornilov povernuvshis iz vidryadzhennya na Batkivshinu otrimav chin kontr admirala Ta vzhe cherez rik povernuvsya na posadu nachalnika shtabu Chornomorskogo flotu U 1851 roci Kornilov buv nablizhenij do najblizhchogo otochennya jogo imperatorskoyi velichnosti z pravom dopovidi pered samim imperatorom Mikoloyu I Pogruddya pered Muzeyem istoriyi sudnobuduvannya ta flotu Mikolayiv Pislya smerti pokrovitelya Volodimira Oleksijovicha Kornilova Mihajla Lazaryeva posadu golovnogo komandira Chornomorskogo flotu otrimav vice admiral Moris Borisovich Berh hocha Kornilov takozh na neyi pretenduvav Hocha faktichno Volodimir Oleksijovich keruvav Chornomorskoim flotom Kornilov chudovo znav sho vijna z Osmanskoyu imperiyeyu neminucha tomu namagavsya vstignuti pidgotuvati do majbutnih batalij flot korabli zbuduvati ukriplennya 20 zhovtnya 1853 roku rozpochalasya vijna Rosijskoyi imperiyi z Osmanskoyu Zgodom cyu vijnu nazivatimut Krimskoyu Pogruddya V A Kornilovu na aleyi Sevastopolskogo parku v Dnipri 18 listopada togo zh roku Kornilova na choli zagonu parohodofregativ bulo vidpravleno na dopomogu admiralu Nahimovu Prote dopomoga vzhe ne znadobilasya Do pributtya pidkriplennya Nahimov rozgromiv osmanskij flot u Sinopskij bitvi Nevdovzi do vijni Rosijskoyi imperiyi z Osmanskoyu imperiyeyu priyednalisya Velika Britaniya ta Franciya Voni utvorili franko britano osmansku koaliciyu yaka bula napravlena proti sil Rosijskoyi imperiyi Britanski ta francuzki chastini visadilisya na berezi Krimu Voni znali sho Sevastopol dobre ukriplenij z morya prote pogano zahishenij na sushi Kornilov vzyav oboronu Sevastopolya na sebe Takozh naperedodni oblogi Sevastopolya vin nakazav provesti hresnij hid i lishe pislya nogo poviv soldativ u nastup Razom z vidatnim inzhenerom Totlebenom Kornilov proektuye ukriplennya i bezposeredno bere uchast u bitvah Volodimir Kornilov pershim vikoristovuye taki voyenni metodi yak minna vijna bezperervni vilazki oboronciv mista vzayemodiya morskoyi ta beregovoyi artileriyi Zaginuv Volodimir Oleksijovich Kornilov 17 zhovtnya 1854 roku pid chas ob yizdu oboronnoyi liniyi Jogo bulo smertelno poraneno u golovu Ostanni jogo slova buli Zahishajte zh Sevastopol ros Otstaivajte zhe Sevastopol Div takozhNahimov Pavlo Stepanovich Istomin Volodimir Ivanovich Totleben Eduard IvanovichPrimitkiRossijskoe generalogicheskoe drevo Arhiv originalu za 31 travnya 2012 Procitovano 10 veresnya 2013 Kareliya enciklopediya T 3 R Ya Petrozavodsk 2011 384 s Arhiv originalu za 1 travnya 2013 Procitovano 10 veresnya 2013 Arhiv originalu za 2 chervnya 2013 Procitovano 10 veresnya 2013 Arhiv originalu za 22 listopada 2013 Procitovano 10 veresnya 2013 Arhiv originalu za 22 listopada 2013 Procitovano 10 veresnya 2013 Dzherela ta literaturaP G Usenko Kornilov Volodimir Oleksijovich 17 serpnya 2016 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini u 10 t redkol V A Smolij golova ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2009 T 5 Kon Kyu S 164 ISBN 978 966 00 0855 4 Vikicitati mistyat vislovlyuvannya vid abo pro Kornilov Volodimir Oleksijovich I A Fedosov Istoriya SRSR Pidruchnik dlya 8 klasu Chetverte Kiyiv Radyanska shkola 1985 S 69 73 55 000 prim Bolshaya sovetskaya enciklopediya Kornilov Vladimir Alekseevich 7 sichnya 2009 u Wayback Machine ros PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Kornilov Volodimir Oleksijovich Vladimir Alekseevich Kornilov 20 chervnya 2009 u Wayback Machine ros Pam yatnik Volodimiru Oleksijovichu Kornilovu 4 bereznya 2016 u Wayback Machine ros