Командний чемпіонат Європи з легкої атлетики (англ. European Athletics Team Championships) — міжнародне змагання серед легкоатлетичних збірних команд країн-членів Європейської легкоатлетичної асоціації, що проводиться асоціацією раз на два роки. Перший командний чемпіонат відбувся в 2009, прийшовши на зміну іншому командному змаганню — Кубку Європи з легкої атлетики, — яке щорічно проводилось з 1965.
Командний чемпіонат Європи з легкої атлетики European Athletics Team Championships | |
---|---|
![]() | |
Загальна інформація | |
Статус | активний |
Тривалість | 3 дні (до 2021) 2 дні (з 2021) |
Регулярність | раз на два роки |
Засновано | 2009 |
Вебсайт | посилання |
|
Кубок Європи
Кубок Європи з легкої атлетики свого часу став першим офіційним командним змаганням в історії світового легкоатлетичного спорту. Свою історію він веде з 1965, коли в західнонімецьких містах Штутгарті та Касселі був проведений перший фінал європейського Кубка. Але і у цього змагання була восьмирічна передісторія.
Починаючи з 1957, щорічно проводився матч «Шести країн» за участі національних збірних ФРН, Франції, Італії, Швейцарії, Нідерландів та Бельгії, де кожна команда була представлена тільки одним атлетом у кожному виді. На початку 60-х років тодішній керівник Європейського комітету ІААФ італієць виступив з пропозицією розширити рамки матчу «Шести» до рівня загальноєвропейського турніру, назвавши його Кубком континенту.
У квітні 1963 в Римі на засіданні Європейського комітету Дзаулі виклав принципи організації Кубка. Його ідею активно підтримали інші члени комітету, які створили спеціальну групу з розробки регламенту Кубка. Сам же Дзаулі заснував і головний приз — так звану «Флорентійську чашу», створену майстрами епохи Відродження. Однак «Батько» Кубку так і не побачив свого дітища. 7 грудня 1963 під час церемонії відкриття шкільного спортивного центру в місті Гроссето у Дзаулі стався розрив серця.
Подальшу роботу з організації нового змагання, що отримав назву «Кубок Європи Бруно Дзаулі», очолив віце-президент Європейського комітету . У травні 1964 в Парижі був погоджений і затверджений регламент Кубку Європи, а під час Олімпійських ігор в Токіо він був включений до календаря змагань сезону-1965.
Кубок Європи — змагання, яке складалося з двох частин. Хоча чоловічі та жіночі команди найчастіше виступали разом, на одному стадіоні, першість вони оспорювали окремо. Чоловічі команди розігрували старовинну «Флорентійську чашу», придбану Бруно Дзаулі, а жінки — «Срібну дівчину» — масивну скульптуру роботи художника з тодішньої Югославії.
У дебютному старті 1965 національні команди виступали окремо — чоловіки змагалися в Штутгарті, а жінки — в Касселі. Потім був свого роду експериментальний період. У 1967, коли змагання проходили в Києві, чоловічі та жіночі команди виступали разом. Наступний розіграш пройшов вже через три роки, і чоловіки знову змагались окремо від жінок. Але після цього з «експериментами» було завершено. У 1973 знову повернулися до дворічного циклу і до спільних стартів, а 20 років потому — з 1993 Кубок, або де-факто Кубки Європи стали розігруватися щорічно.
За роки проведення Кубку його регламент зазнав чимало змін. У першому розіграші в 1965 на старт вийшли 24 чоловічих і 18 жіночих національних збірних. У чоловіків змагання тоді пройшли в три кола — спочатку 8 команд, розділених на два квартети, провели так званий попередній раунд, переможці якого отримали право виступити в півфіналах. Потім по дві кращі команди кожного з трьох півфіналів вийшли в фінал. У жіночій першості відбіркових змагань не було: відразу були проведені півфінали і потім фінал. До 1973 в фіналах виступали по 6 найсильніших збірних, в 1975 кількість фіналістів була збільшена до восьми.
З 1977 фіналів стало два — А і В, в які потрапляли по вісім команд за підсумками півфіналів. З 1983 змагання стали проводитися в один круг, а всі збірні залежно від результатів попередніх розіграшів були поділені на фінали А, В, С1 і С2. Набрав чинності принцип ротації — після чергового розіграшу одна або дві команди, які посіли останні місця у вищому дивізіоні, переходили до нижчого, поступаючись своїми місцями його переможцям.
У 1993—1995 вісімка найсильніших команд стала називатися Суперлігою, всі інші збірні складали перший і другий дивізіони по дві групи в кожному, між якими і здійснювалася ротація. З 1996 змагання найсильніших команд, які безпосередньо змагались за «Флорентійську чашу» і «Срібну дівчину», стали називатись «Кубок Європи Spar», а решта команд були розділені на першу і другу ліги, що складались з двох груп кожна, з щорічним обміном гірших команд «згори» на кращі «знизу».
Програма змагань і чоловічих, і жіночих команд однакова, до неї входило по 20 видів бігу — на 100, 200, 400, 800, 1500, 3000 і 5000 метрів, на 110 (у жінок — 100 метрів) і 400 метрів з бар'єрами, на 3000 метрів з перешкодами, естафети 4×100 і 4×400 метрів, стрибки — у висоту, з жердиною, у довжину і потрійним, штовхання ядра, метання диска, молота і списа. В інших видах — бігу на 10000 метрів, марафонському бігу, спортивній ходьбі та багатоборстві — Кубки Європи розігрувались окремо.
Перше місце в кожному виді приносило команді 8 очок, відповідно восьме місце — 1 очко. Виключення було зроблено під час розіграшів Кубків 1993 і 1996 років, коли в найсильнішій групі виступало по 9 збірних і 1-е місце у виді оцінювалося в 9 очок.
Найбільша кількість перемог в боротьбі за «Флорентійську чашу» — по 6 — на рахунку команд СРСР, НДР, Великої Британії та Німеччини, 3 рази — Франції, по одній перемозі у збірних Росії і Польщі. «Срібна дівчина» найчастіше «гостювала» у Москві — 17 раз (і в тому числі останні 12 років поспіль), з них 14 раз її вручали збірній Росії і ще тричі — команді СРСР, 9 перемог в активі збірної НДР і 3 — Німеччини.
Командний чемпіонат
На Конгресі ЄАА 2007 року було ухвалене рішення, починаючи з 2009, замість Кубку Європи проводити командний чемпіонат континенту. Назва змінилася, але суть цього командного змагання залишилася такою, як і була раніше, — та ж програма, той же поділ національних збірних на групи або ліги, та ж ротація між ними.
Командний чемпіонат Європи, який змінив в календарі Кубок континенту, спочатку мав експериментальний характер. Його регламент був, певною мірою, надуманим і після змагань 2009 року в португальській Лейрії викликав чимало нарікань. Як і під час розіграшу Кубка Європи національні збірні були розбиті на ліги. Але на цей раз у вищому дивізіоні виступали не вісім, як раніше, а дванадцять команд. Внаслідок цього в спринтерському, бар'єрному і естафетному бігу довелося проводити по два забіги в кожному виді, а це ставило учасників в нерівні умови і вплинуло на розподіл місць учасників і команд. На більш довгих дистанціях вирішили застосувати правило, взяте у велосипедистів — учасник, який останнім завершує певний відрізок дистанції, отримував червону картку та мав зійти з дистанції. Не всі бігуни змогли до цього звикнути, і це призводило до непорозумінь. Так, наприклад, у 2009 біг на 3000 метрів у жінок виграла іспанка Родрігес, але виявилося, що вона не помітила або проігнорувала червону картку і перемоги її зрештою позбавили. Не назвеш комфортною і ситуацію з бігом на 800 метрів, коли всі 12 учасників забігу стартували від загальної лінії, а не окремими доріжками, як це прийнято на інших великих міжнародних змаганнях.
У стрибунів ввели ліміт на кількість невдалих спроб, і далеко не всі спортсмени змогли приноровитись до незвичних умов. Але, мабуть, найбільш важливою відмінністю нового чемпіонату від попереднього Кубка став загальний залік — тепер і чоловіки, і жінки стали «складати» очки в загальну «скарбничку». В наступні роки організатори врахували деякі критичні зауваження щодо проведення змагань.
Формат чемпіонату
Загалом формат командного чемпіонату передбачає змагання національних команд у чотирьох групах — Суперлізі, першій, другій та третій лігах. Кількісний склад збірних у кожній лізі становив 12 команд. За підсумками виступів у кожній лізі визначаються збірні, які переходять до більш високої ліги (це — перші дві команди першої ліги та перші три команди другої та третьої ліг), а також ті, що понижуються в статусі (це — останні дві команди Суперліги та останні три команди першої та другої ліг відповідно). Кожна збірна має право заявити до участі в чемпіонаті максимум по 25 чоловіків та 25 жінок.
У квітні 2018 Рада Європейської легкоатлетичної асоціації ухвалила рішення зменшити, починаючи з чемпіонату-2021, тривалість проведення змагань (з 3 до 2 днів) та кількісний склад збірних Суперліги з 12 до 8 (або 9, якщо збірна країни-господаря змагань не матиме права виступати в Суперлізі). Внаслідок цього, за підсумками чемпіонату-2019, до Суперліги, а також першої та другої ліг виходили не по три, а по одній збірній-переможниці більш низької ліги, а Суперлігу, першу та другу ліги залишали п'ять (замість трьох) збірних.
Формат командного чемпіонату 2023 року був знову змінений. Він передбачав змагання національних команд у трьох дивізіонах — першому, другому та третьому. Кількісний склад збірних у кожному дивізіоні становив 16, 16 та 15 команд відповідно. За підсумками виступів у кожній лізі визначаються збірні, які переходять до більш високої ліги (це — перші три команди другого та третього дивіхіонів), а також ті, що понижувалися в статусі (це — останні три команди першого та другого дивізіонів).
Міста-господарі
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk0TDBWMWNtOXdaV0Z1WDBGMGFHeGxkR2xqYzE5VVpXRnRYME5vWVcxd2FXOXVjMmhwY0hOZlNHOXpkSE5mSlRJNGMzVndaWEpmYkdWaFozVmxKVEk1TG5OMlp5OHpNREJ3ZUMxRmRYSnZjR1ZoYmw5QmRHaHNaWFJwWTNOZlZHVmhiVjlEYUdGdGNHbHZibk5vYVhCelgwaHZjM1J6WHlVeU9ITjFjR1Z5WDJ4bFlXZDFaU1V5T1M1emRtY3VjRzVuLnBuZw==.png)
Рік | Суперліга | Перша ліга | Друга ліга | Третя ліга |
---|---|---|---|---|
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
2017 | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
2019 | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
2021 | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
Рік | 1 дивізіон | 2 дивізіон | 3 дивізіон |
---|---|---|---|
2023 | ![]() | ![]() | ![]() |
2025 | ![]() | ||
2027 | ![]() |
Переможці
Рік | Суперліга | Перша ліга | Друга ліга | Третя ліга |
---|---|---|---|---|
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
![]() | ![]() | ![]() | ![]() | |
2017 | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
2019 | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
2021 | ![]() | ![]() | ![]() | ![]() |
Рік | 1 дивізіон | 2 дивізіон | 3 дивізіон |
---|---|---|---|
2023 | ![]() | ![]() | ![]() |
Примітки
- Кубок Европы (Суперлига) : стаття // Легкая атлетика: Энциклопедия. В 2-х т. : ( )[рос.] / В. Б. Зеличенок, В. Н. Спичков, В. Л. Штейнбах ; общ. ред. В. В. Балахничев. — М : Человек, 2012. — Т. 1. — С. 408-409. — .
- Легкая атлетика: Справочник. — М : Советский спорт, 2011. — С. 663. — .
- Легкая атлетика: Справочник. — М : Советский спорт, 2011. — С. 787. — .
- (PDF). Європейська легкоатлетична асоціація. Архів оригіналу (PDF) за 1 серпень 2019. Процитовано 1 серпня 2019.
- (PDF). Європейська легкоатлетична асоціація. Архів оригіналу (PDF) за 3 серпень 2019. Процитовано 3 серпня 2019.
Джерела
- Сторінки змагань на сайті Європейської легкоатлетичної асоціації:
- Суперліга [ 10 Квітня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
- Перша ліга [ 11 Травня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
- Друга ліга [ 4 Березня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
- Третя ліга [ 16 Травня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
- Правила проведення змагань [ 11 Травня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)
- . Європейська легкоатлетична асоціація. Архів оригіналу за 21 травень 2021. Процитовано 21 травня 2021. (англ.)
- Легкая атлетика: Справочник. — М : Советский спорт, 2011. — С. 663-787, 787-792. — .
- Легкая атлетика: Энциклопедия. В 2-х т / общ. ред. В. В. Балахничев. — М : Человек, 2012. — Т. 1. — С. 366-373, 408-466. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Komandnij chempionat Yevropi z legkoyi atletiki angl European Athletics Team Championships mizhnarodne zmagannya sered legkoatletichnih zbirnih komand krayin chleniv Yevropejskoyi legkoatletichnoyi asociaciyi sho provoditsya asociaciyeyu raz na dva roki Pershij komandnij chempionat vidbuvsya v 2009 prijshovshi na zminu inshomu komandnomu zmagannyu Kubku Yevropi z legkoyi atletiki yake shorichno provodilos z 1965 Komandnij chempionat Yevropi z legkoyi atletiki European Athletics Team ChampionshipsZagalna informaciyaStatus aktivnijTrivalist 3 dni do 2021 2 dni z 2021 Regulyarnist raz na dva rokiZasnovano 2009Vebsajt posilannya Chempionat u VikishovishiKubok YevropiKubok Yevropi z legkoyi atletiki svogo chasu stav pershim oficijnim komandnim zmagannyam v istoriyi svitovogo legkoatletichnogo sportu Svoyu istoriyu vin vede z 1965 koli v zahidnonimeckih mistah Shtutgarti ta Kasseli buv provedenij pershij final yevropejskogo Kubka Ale i u cogo zmagannya bula vosmirichna peredistoriya Pochinayuchi z 1957 shorichno provodivsya match Shesti krayin za uchasti nacionalnih zbirnih FRN Franciyi Italiyi Shvejcariyi Niderlandiv ta Belgiyi de kozhna komanda bula predstavlena tilki odnim atletom u kozhnomu vidi Na pochatku 60 h rokiv todishnij kerivnik Yevropejskogo komitetu IAAF italiyec vistupiv z propoziciyeyu rozshiriti ramki matchu Shesti do rivnya zagalnoyevropejskogo turniru nazvavshi jogo Kubkom kontinentu U kvitni 1963 v Rimi na zasidanni Yevropejskogo komitetu Dzauli viklav principi organizaciyi Kubka Jogo ideyu aktivno pidtrimali inshi chleni komitetu yaki stvorili specialnu grupu z rozrobki reglamentu Kubka Sam zhe Dzauli zasnuvav i golovnij priz tak zvanu Florentijsku chashu stvorenu majstrami epohi Vidrodzhennya Odnak Batko Kubku tak i ne pobachiv svogo ditisha 7 grudnya 1963 pid chas ceremoniyi vidkrittya shkilnogo sportivnogo centru v misti Grosseto u Dzauli stavsya rozriv sercya Podalshu robotu z organizaciyi novogo zmagannya sho otrimav nazvu Kubok Yevropi Bruno Dzauli ocholiv vice prezident Yevropejskogo komitetu U travni 1964 v Parizhi buv pogodzhenij i zatverdzhenij reglament Kubku Yevropi a pid chas Olimpijskih igor v Tokio vin buv vklyuchenij do kalendarya zmagan sezonu 1965 Kubok Yevropi zmagannya yake skladalosya z dvoh chastin Hocha cholovichi ta zhinochi komandi najchastishe vistupali razom na odnomu stadioni pershist voni osporyuvali okremo Cholovichi komandi rozigruvali starovinnu Florentijsku chashu pridbanu Bruno Dzauli a zhinki Sribnu divchinu masivnu skulpturu roboti hudozhnika z todishnoyi Yugoslaviyi U debyutnomu starti 1965 nacionalni komandi vistupali okremo choloviki zmagalisya v Shtutgarti a zhinki v Kasseli Potim buv svogo rodu eksperimentalnij period U 1967 koli zmagannya prohodili v Kiyevi cholovichi ta zhinochi komandi vistupali razom Nastupnij rozigrash projshov vzhe cherez tri roki i choloviki znovu zmagalis okremo vid zhinok Ale pislya cogo z eksperimentami bulo zaversheno U 1973 znovu povernulisya do dvorichnogo ciklu i do spilnih startiv a 20 rokiv potomu z 1993 Kubok abo de fakto Kubki Yevropi stali rozigruvatisya shorichno Za roki provedennya Kubku jogo reglament zaznav chimalo zmin U pershomu rozigrashi v 1965 na start vijshli 24 cholovichih i 18 zhinochih nacionalnih zbirnih U cholovikiv zmagannya todi projshli v tri kola spochatku 8 komand rozdilenih na dva kvarteti proveli tak zvanij poperednij raund peremozhci yakogo otrimali pravo vistupiti v pivfinalah Potim po dvi krashi komandi kozhnogo z troh pivfinaliv vijshli v final U zhinochij pershosti vidbirkovih zmagan ne bulo vidrazu buli provedeni pivfinali i potim final Do 1973 v finalah vistupali po 6 najsilnishih zbirnih v 1975 kilkist finalistiv bula zbilshena do vosmi Z 1977 finaliv stalo dva A i V v yaki potraplyali po visim komand za pidsumkami pivfinaliv Z 1983 zmagannya stali provoditisya v odin krug a vsi zbirni zalezhno vid rezultativ poperednih rozigrashiv buli podileni na finali A V S1 i S2 Nabrav chinnosti princip rotaciyi pislya chergovogo rozigrashu odna abo dvi komandi yaki posili ostanni miscya u vishomu divizioni perehodili do nizhchogo postupayuchis svoyimi miscyami jogo peremozhcyam U 1993 1995 visimka najsilnishih komand stala nazivatisya Superligoyu vsi inshi zbirni skladali pershij i drugij divizioni po dvi grupi v kozhnomu mizh yakimi i zdijsnyuvalasya rotaciya Z 1996 zmagannya najsilnishih komand yaki bezposeredno zmagalis za Florentijsku chashu i Sribnu divchinu stali nazivatis Kubok Yevropi Spar a reshta komand buli rozdileni na pershu i drugu ligi sho skladalis z dvoh grup kozhna z shorichnim obminom girshih komand zgori na krashi znizu Programa zmagan i cholovichih i zhinochih komand odnakova do neyi vhodilo po 20 vidiv bigu na 100 200 400 800 1500 3000 i 5000 metriv na 110 u zhinok 100 metriv i 400 metriv z bar yerami na 3000 metriv z pereshkodami estafeti 4 100 i 4 400 metriv stribki u visotu z zherdinoyu u dovzhinu i potrijnim shtovhannya yadra metannya diska molota i spisa V inshih vidah bigu na 10000 metriv marafonskomu bigu sportivnij hodbi ta bagatoborstvi Kubki Yevropi rozigruvalis okremo Pershe misce v kozhnomu vidi prinosilo komandi 8 ochok vidpovidno vosme misce 1 ochko Viklyuchennya bulo zrobleno pid chas rozigrashiv Kubkiv 1993 i 1996 rokiv koli v najsilnishij grupi vistupalo po 9 zbirnih i 1 e misce u vidi ocinyuvalosya v 9 ochok Najbilsha kilkist peremog v borotbi za Florentijsku chashu po 6 na rahunku komand SRSR NDR Velikoyi Britaniyi ta Nimechchini 3 razi Franciyi po odnij peremozi u zbirnih Rosiyi i Polshi Sribna divchina najchastishe gostyuvala u Moskvi 17 raz i v tomu chisli ostanni 12 rokiv pospil z nih 14 raz yiyi vruchali zbirnij Rosiyi i she trichi komandi SRSR 9 peremog v aktivi zbirnoyi NDR i 3 Nimechchini Komandnij chempionatNa Kongresi YeAA 2007 roku bulo uhvalene rishennya pochinayuchi z 2009 zamist Kubku Yevropi provoditi komandnij chempionat kontinentu Nazva zminilasya ale sut cogo komandnogo zmagannya zalishilasya takoyu yak i bula ranishe ta zh programa toj zhe podil nacionalnih zbirnih na grupi abo ligi ta zh rotaciya mizh nimi Komandnij chempionat Yevropi yakij zminiv v kalendari Kubok kontinentu spochatku mav eksperimentalnij harakter Jogo reglament buv pevnoyu miroyu nadumanim i pislya zmagan 2009 roku v portugalskij Lejriyi viklikav chimalo narikan Yak i pid chas rozigrashu Kubka Yevropi nacionalni zbirni buli rozbiti na ligi Ale na cej raz u vishomu divizioni vistupali ne visim yak ranishe a dvanadcyat komand Vnaslidok cogo v sprinterskomu bar yernomu i estafetnomu bigu dovelosya provoditi po dva zabigi v kozhnomu vidi a ce stavilo uchasnikiv v nerivni umovi i vplinulo na rozpodil misc uchasnikiv i komand Na bilsh dovgih distanciyah virishili zastosuvati pravilo vzyate u velosipedistiv uchasnik yakij ostannim zavershuye pevnij vidrizok distanciyi otrimuvav chervonu kartku ta mav zijti z distanciyi Ne vsi biguni zmogli do cogo zviknuti i ce prizvodilo do neporozumin Tak napriklad u 2009 big na 3000 metriv u zhinok vigrala ispanka Rodriges ale viyavilosya sho vona ne pomitila abo proignoruvala chervonu kartku i peremogi yiyi zreshtoyu pozbavili Ne nazvesh komfortnoyu i situaciyu z bigom na 800 metriv koli vsi 12 uchasnikiv zabigu startuvali vid zagalnoyi liniyi a ne okremimi dorizhkami yak ce prijnyato na inshih velikih mizhnarodnih zmagannyah U stribuniv vveli limit na kilkist nevdalih sprob i daleko ne vsi sportsmeni zmogli prinorovitis do nezvichnih umov Ale mabut najbilsh vazhlivoyu vidminnistyu novogo chempionatu vid poperednogo Kubka stav zagalnij zalik teper i choloviki i zhinki stali skladati ochki v zagalnu skarbnichku V nastupni roki organizatori vrahuvali deyaki kritichni zauvazhennya shodo provedennya zmagan Format chempionatuZagalom format komandnogo chempionatu peredbachaye zmagannya nacionalnih komand u chotiroh grupah Superlizi pershij drugij ta tretij ligah Kilkisnij sklad zbirnih u kozhnij lizi stanoviv 12 komand Za pidsumkami vistupiv u kozhnij lizi viznachayutsya zbirni yaki perehodyat do bilsh visokoyi ligi ce pershi dvi komandi pershoyi ligi ta pershi tri komandi drugoyi ta tretoyi lig a takozh ti sho ponizhuyutsya v statusi ce ostanni dvi komandi Superligi ta ostanni tri komandi pershoyi ta drugoyi lig vidpovidno Kozhna zbirna maye pravo zayaviti do uchasti v chempionati maksimum po 25 cholovikiv ta 25 zhinok U kvitni 2018 Rada Yevropejskoyi legkoatletichnoyi asociaciyi uhvalila rishennya zmenshiti pochinayuchi z chempionatu 2021 trivalist provedennya zmagan z 3 do 2 dniv ta kilkisnij sklad zbirnih Superligi z 12 do 8 abo 9 yaksho zbirna krayini gospodarya zmagan ne matime prava vistupati v Superlizi Vnaslidok cogo za pidsumkami chempionatu 2019 do Superligi a takozh pershoyi ta drugoyi lig vihodili ne po tri a po odnij zbirnij peremozhnici bilsh nizkoyi ligi a Superligu pershu ta drugu ligi zalishali p yat zamist troh zbirnih Format komandnogo chempionatu 2023 roku buv znovu zminenij Vin peredbachav zmagannya nacionalnih komand u troh divizionah pershomu drugomu ta tretomu Kilkisnij sklad zbirnih u kozhnomu divizioni stanoviv 16 16 ta 15 komand vidpovidno Za pidsumkami vistupiv u kozhnij lizi viznachayutsya zbirni yaki perehodyat do bilsh visokoyi ligi ce pershi tri komandi drugogo ta tretogo divihioniv a takozh ti sho ponizhuvalisya v statusi ce ostanni tri komandi pershogo ta drugogo divizioniv Mista gospodariZelenim kolorom vidileni krayini mista yakih vistupali prinajmni odin raz gospodarem Superligi komandnogo chempionatu Yevropi Rik Superliga Persha liga Druga liga Tretya liga Lejriya Bergen Banska Bistricya Sarayevo Bergen Budapesht Belgrad Marsa Stokgolm Izmir Novij Sad Rejk yavik Gejtshed Dublin Kaunas Banska Bistricya Braunshvejg Tallinn Riga Tbilisi Cheboksari Iraklion Stara Zagora Baku 2017 Lill Vaasa Tel Aviv Marsa 2019 Bidgosh Sannes Varazhdin Skop ye 2021 Hozhuv Kluzh Napoka Stara Zagora Limasol Rik 1 divizion 2 divizion 3 divizion 2023 Hozhuv Hozhuv Hozhuv 2025 Madrid 2027 HozhuvPeremozhciRik Superliga Persha liga Druga liga Tretya liga Nimechchina Bilorus Litva Izrayil Rosiya Chehiya Shvejcariya Daniya Rosiya Turechchina Estoniya Izrayil Rosiya Chehiya Sloveniya Slovachchina Nimechchina Bilorus Shvejcariya Kipr Rosiya Chehiya Daniya Slovachchina 2017 Nimechchina Shveciya Ugorshina Lyuksemburg 2019 Polsha Portugaliya Estoniya Islandiya 2021 Polsha Chehiya Ugorshina Serbiya Rik 1 divizion 2 divizion 3 divizion 2023 Italiya Ugorshina IrlandiyaPrimitkiKubok Evropy Superliga stattya Legkaya atletika Enciklopediya V 2 h t ros V B Zelichenok V N Spichkov V L Shtejnbah obsh red V V Balahnichev M Chelovek 2012 T 1 S 408 409 ISBN 978 5 904885 80 9 Legkaya atletika Spravochnik M Sovetskij sport 2011 S 663 ISBN 978 5 9718 0319 5 Legkaya atletika Spravochnik M Sovetskij sport 2011 S 787 ISBN 978 5 9718 0319 5 PDF Yevropejska legkoatletichna asociaciya Arhiv originalu PDF za 1 serpen 2019 Procitovano 1 serpnya 2019 PDF Yevropejska legkoatletichna asociaciya Arhiv originalu PDF za 3 serpen 2019 Procitovano 3 serpnya 2019 DzherelaStorinki zmagan na sajti Yevropejskoyi legkoatletichnoyi asociaciyi Superliga 10 Kvitnya 2021 u Wayback Machine angl Persha liga 11 Travnya 2021 u Wayback Machine angl Druga liga 4 Bereznya 2021 u Wayback Machine angl Tretya liga 16 Travnya 2021 u Wayback Machine angl Pravila provedennya zmagan 11 Travnya 2021 u Wayback Machine angl Yevropejska legkoatletichna asociaciya Arhiv originalu za 21 traven 2021 Procitovano 21 travnya 2021 angl Legkaya atletika Spravochnik M Sovetskij sport 2011 S 663 787 787 792 ISBN 978 5 9718 0319 5 Legkaya atletika Enciklopediya V 2 h t obsh red V V Balahnichev M Chelovek 2012 T 1 S 366 373 408 466 ISBN 978 5 904885 80 9