Володимир Федорович Кайда́ш (нар. 16 вересня 1914, Лісники — пом. 31 липня 1972, Куянівка) — радянський військовик, учасник німецько-радянської війни; Герой Радянського Союзу з 1945 року.
Кайдаш Володимир Федорович | |
---|---|
![]() | |
Народився | 16 вересня 1914 Яготинський район, Україна |
Помер | 31 липня 1992 (77 років) Куянівка, Білопільський район, Сумська область, Україна |
Поховання | Куянівка |
Країна | ![]() |
Національність | українець |
Alma mater | Смілянський коледж харчової промисловості |
Учасник | німецько-радянська війна |
Військове звання | ![]() |
Партія | КПРС |
Нагороди | |
|
Біографія
Народився 16 вересня 1914 року в селі Лісниках (тепер у складі міста Яготина Київської області, Україна) в селянській сім'ї. Українець. Навчався в семирічній школі. Закінчив Смілянський сільськогосподарський техникум. Працював на цукрових заводах в Чернігівській і Сумській областях. Член ВКП(б) з 1939 року.
У період окупації Сумщини був на підпільній роботі, виконував завдання партизанського з'єднання. З серпня 1943 року в Червоній армії. З листопада 1943 року брав участь в боях в складі 1-го Українського і 2-го Українського фронтів.
На посаді командира відділення кабельно-телеграфної роти 359-го окремого батальйону зв'язку (23-й стрілецький корпус, 46-а армія, 2-й Український фронт) в ніч на 5 грудня 1944 року з відділенням у складі передових стрілецьких підрозділів форсував Дунай на південь від Будапешта і, проклавши кілька кабельних ліній, встановив зв'язок з командуванням. Брав участь у відбитті контратак противника.
Був учасником Параду Перемоги в Москві і урочистого прийому в Кремлі на честь переможців.
Після закінчення війни жив в Сумській області, працював головним механіком, заступником головного інженера Буринського, потім Куянівського цукрових заводів. З 1956 року — на пенсії. Неодноразово обирався депутатом Куянівської сільської ради. За його ініціативи та за його участю в 1969 році в селі Куянівці був створений музей.
Помер в Куянівці 31 липня 1972 року. Похований на кладовищі села Куянівки.
Нагороди
- Герой Радянського Союзу (указ Президії Верховної Ради СРСР від 24 березня 1945 року; за зразкове виконання бойових завдань командування на фронті боротьби з німецькими загарбниками і проявлені при цьому відвагу і геройство; орден Леніна і медаль «Золота Зірка» № 3 774). Нагороду вручив особисто Маршал Радянського Союзу Родіон Якович Малиновський;
- Нагроджений також орденом Вітчизняної війни ІІ-го ступеня (31 липня 1944), медалями «За перемогу над Німеччиною» (9 травня 1945), «За взяття Будапешта» (9 червня 1945).
Вшанування пам'яті
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5rTHlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1DVkNRUzBsUkRBbFFrWWxSREFsUWpBbFJEQWxRa01sTWpjbFJERWxPRVlsUkRFbE9ESWxSREFsUWtFbFJEQWxRakJmSlVReEpUZ3hKVVF3SlVJd0pVUXdKVUkwSlVRd0pVSkZKVVF3SlVJeUpVUXdKVUpGTFNWRU1DVkNSaVZFTUNWQ01DVkVNU1U0TUNWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ015VkVNQ1ZDUlY4bFJEQWxRa01sUkRBbFFqZ2xSREVsT0RFbFJERWxPRElsUkRBbFFqVWxSREVsT0RZbFJERWxPRElsUkRBbFFqSWxSREFsUWpCZk9DNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RKVVF3SlRsR0pVUXdKVUl3SlVReEpUZ3dKVVF3SlVKQkxTVkVNQ1ZDUmlWRU1DVkNNQ1ZFTUNWQ1F5VXlOeVZFTVNVNFJpVkVNU1U0TWlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ01GOGxSREVsT0RFbFJEQWxRakFsUkRBbFFqUWxSREFsUWtVbFJEQWxRaklsUkRBbFFrVXRKVVF3SlVKR0pVUXdKVUl3SlVReEpUZ3dKVVF3SlVKQkpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl6SlVRd0pVSkZYeVZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDT0NWRU1TVTRNU1ZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTROaVZFTVNVNE1pVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNRjg0TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Примітки
- . Архів оригіналу за 2 травня 2021. Процитовано 2 травня 2021.
- Герої країни. [ 2 травня 2021 у Wayback Machine.](рос.)
Література
- Боевые звёзды киевлян. — Киев: Политиздат Украины, 1983 (рос.);
- Герои Советского Союза: краткий биографический словарь. Том 1. — Москва, 1987 (рос.);
- Сандул В. О. Кайдаш Володимир Федорович // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2024. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Volodimir Fedorovich Kajda sh nar 16 veresnya 1914 Lisniki pom 31 lipnya 1972 Kuyanivka radyanskij vijskovik uchasnik nimecko radyanskoyi vijni Geroj Radyanskogo Soyuzu z 1945 roku Kajdash Volodimir FedorovichNarodivsya16 veresnya 1914 1914 09 16 Yagotinskij rajon UkrayinaPomer31 lipnya 1992 1992 07 31 77 rokiv Kuyanivka Bilopilskij rajon Sumska oblast UkrayinaPohovannyaKuyanivkaKrayina SRSRNacionalnistukrayinecAlma materSmilyanskij koledzh harchovoyi promislovostiUchasniknimecko radyanska vijnaVijskove zvannya Molodshij serzhantPartiyaKPRSNagorodi Mediafajli u VikishovishiU Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej z takim prizvishem div Kajdash BiografiyaNarodivsya 16 veresnya 1914 roku v seli Lisnikah teper u skladi mista Yagotina Kiyivskoyi oblasti Ukrayina v selyanskij sim yi Ukrayinec Navchavsya v semirichnij shkoli Zakinchiv Smilyanskij silskogospodarskij tehnikum Pracyuvav na cukrovih zavodah v Chernigivskij i Sumskij oblastyah Chlen VKP b z 1939 roku U period okupaciyi Sumshini buv na pidpilnij roboti vikonuvav zavdannya partizanskogo z yednannya Z serpnya 1943 roku v Chervonij armiyi Z listopada 1943 roku brav uchast v boyah v skladi 1 go Ukrayinskogo i 2 go Ukrayinskogo frontiv Na posadi komandira viddilennya kabelno telegrafnoyi roti 359 go okremogo bataljonu zv yazku 23 j strileckij korpus 46 a armiya 2 j Ukrayinskij front v nich na 5 grudnya 1944 roku z viddilennyam u skladi peredovih strileckih pidrozdiliv forsuvav Dunaj na pivden vid Budapeshta i proklavshi kilka kabelnih linij vstanoviv zv yazok z komanduvannyam Brav uchast u vidbitti kontratak protivnika Buv uchasnikom Paradu Peremogi v Moskvi i urochistogo prijomu v Kremli na chest peremozhciv Pislya zakinchennya vijni zhiv v Sumskij oblasti pracyuvav golovnim mehanikom zastupnikom golovnogo inzhenera Burinskogo potim Kuyanivskogo cukrovih zavodiv Z 1956 roku na pensiyi Neodnorazovo obiravsya deputatom Kuyanivskoyi silskoyi radi Za jogo iniciativi ta za jogo uchastyu v 1969 roci v seli Kuyanivci buv stvorenij muzej Mogila Pomer v Kuyanivci 31 lipnya 1972 roku Pohovanij na kladovishi sela Kuyanivki NagorodiGeroj Radyanskogo Soyuzu ukaz Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR vid 24 bereznya 1945 roku za zrazkove vikonannya bojovih zavdan komanduvannya na fronti borotbi z nimeckimi zagarbnikami i proyavleni pri comu vidvagu i gerojstvo orden Lenina i medal Zolota Zirka 3 774 Nagorodu vruchiv osobisto Marshal Radyanskogo Soyuzu Rodion Yakovich Malinovskij Nagrodzhenij takozh ordenom Vitchiznyanoyi vijni II go stupenya 31 lipnya 1944 medalyami Za peremogu nad Nimechchinoyu 9 travnya 1945 Za vzyattya Budapeshta 9 chervnya 1945 Vshanuvannya pam yatipogruddya v Yagotini Im yam Geroya nazvana centralna vulicya sela Kuyanivci na yakij v 1981 roci vstanovleno pam yatnij znak Pochesnij chlen brigadi Kuyanivskogo cukrovogo zavodu Jogo im ya vibito na pam yatnomu znaku zemlyakam geroyam v misti Bilopilli Jogo pogruddya vstanovlene na Aleyi Geroyiv u misti Yagotini Primitki Arhiv originalu za 2 travnya 2021 Procitovano 2 travnya 2021 Geroyi krayini 2 travnya 2021 u Wayback Machine ros LiteraturaBoevye zvyozdy kievlyan Kiev Politizdat Ukrainy 1983 ros Geroi Sovetskogo Soyuza kratkij biograficheskij slovar Tom 1 Moskva 1987 ros Sandul V O Kajdash Volodimir Fedorovich Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2001 2024 ISBN 966 02 2074 X