Дилювій (від лат. лат. diluvium — потоп, повінь, паводок) — генетичний тип пухких континентальних відкладів, що виник в результаті процесів акумуляції осадів в каналах стоку катастрофічних гляціальних суперпаводків, зумовлених проривом льодовикових гребель льодовиково-підпрудних озер в недавньому геологічному минулому (кінець останньої льодовикової епохи, 11-15 тис. рр. до н. е.).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWhMMkV4THlWRU1DVkJNeVZFTVNVNE1TVkVNU1U0TWlWRU1TVTRReVZFTUNWQ05WOGxSREFsUVRjbFJERWxPRE1sUkRBbFFqZ3VhbkJuTHpNd01IQjRMU1ZFTUNWQk15VkVNU1U0TVNWRU1TVTRNaVZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDTlY4bFJEQWxRVGNsUkRFbE9ETWxSREFsUWpndWFuQm4uanBn.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOHlMekppTHlWRU1DVkJNQ1ZFTVNVNFJpVkVNQ1ZDTVNWRU1TVTRRMThsUkRFbE9ESWxSREFsUWpVbFJERWxPRGNsUkRBbFFqVWxSREFsUWtRbFJEQWxRamdsUkRFbE9FWXVhbkJuTHpNek1IQjRMU1ZFTUNWQk1DVkVNU1U0UmlWRU1DVkNNU1ZFTVNVNFExOGxSREVsT0RJbFJEQWxRalVsUkRFbE9EY2xSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREVsT0VZdWFuQm4uanBn.jpg)
Історично дилювій був терміном в геології для поверхневих відкладень, утворених внаслідок паводків, на відміну від алювію або алювіальних відкладень, утворених повільними та стійкими водними потоками. Раніше цей термін застосовували до валунних глинистих відкладів, які, як припускали деякі ранні геологи, були спричинені Ноєвим потопом, концепцією, відомою як "геологія повені" або дилювіалізм.
Наприкінці 20 століття російський геолог Олексій Рудий запропонував термін "дилювій" (diluvium) для опису родовищ, створених внаслідок катастрофічних суперпаводків плейстоценових гігантських озер, запруджених льодовиками в міжгірських басейнах Алтаю.. Найбільші з цих озер, Чуя та Курай, мали об'єми води в сотні кубічних кілометрів, і їх скид у піковій швидкості перевищував максимальні показники добре відомого плейстоценового озера Міссула в Північній Америці. Термін «дилювій» у значенні О. Рудого став загальновизнаним, і процес дилювіального морфолітогенезу можна знайти в сучасних підручниках.
Паводкові відклади Алтайського регіону, майже у всіх міжгірських западинах на півдні Сибіру та півночі Монголії в плейстоценові льодовикові періоди є показовим прикладом дилювію.
Примітки
- . geodictionary.com.ua. Архів оригіналу за 5 травня 2021. Процитовано 5 травня 2021.
- (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 30 жовтня 2021. Процитовано 22 листопада 2020.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Dilyuvij vid lat lat diluvium potop povin pavodok genetichnij tip puhkih kontinentalnih vidkladiv sho vinik v rezultati procesiv akumulyaciyi osadiv v kanalah stoku katastrofichnih glyacialnih superpavodkiv zumovlenih prorivom lodovikovih grebel lodovikovo pidprudnih ozer v nedavnomu geologichnomu minulomu kinec ostannoyi lodovikovoyi epohi 11 15 tis rr do n e Ris 1 Dilyuvialni terasi v gorah Centralnogo Altayu richki Katun sela Malenkij Yaloman Lipen 2011 r Ris 2 Pole dilyuvialnih vidkladiv Kurajska zapadina Altaj Istorichno dilyuvij buv terminom v geologiyi dlya poverhnevih vidkladen utvorenih vnaslidok pavodkiv na vidminu vid alyuviyu abo alyuvialnih vidkladen utvorenih povilnimi ta stijkimi vodnimi potokami Ranishe cej termin zastosovuvali do valunnih glinistih vidkladiv yaki yak pripuskali deyaki ranni geologi buli sprichineni Noyevim potopom koncepciyeyu vidomoyu yak geologiya poveni abo dilyuvializm Naprikinci 20 stolittya rosijskij geolog Oleksij Rudij zaproponuvav termin dilyuvij diluvium dlya opisu rodovish stvorenih vnaslidok katastrofichnih superpavodkiv plejstocenovih gigantskih ozer zaprudzhenih lodovikami v mizhgirskih basejnah Altayu Najbilshi z cih ozer Chuya ta Kuraj mali ob yemi vodi v sotni kubichnih kilometriv i yih skid u pikovij shvidkosti perevishuvav maksimalni pokazniki dobre vidomogo plejstocenovogo ozera Missula v Pivnichnij Americi Termin dilyuvij u znachenni O Rudogo stav zagalnoviznanim i proces dilyuvialnogo morfolitogenezu mozhna znajti v suchasnih pidruchnikah Pavodkovi vidkladi Altajskogo regionu majzhe u vsih mizhgirskih zapadinah na pivdni Sibiru ta pivnochi Mongoliyi v plejstocenovi lodovikovi periodi ye pokazovim prikladom dilyuviyu Primitki geodictionary com ua Arhiv originalu za 5 travnya 2021 Procitovano 5 travnya 2021 PDF Arhiv originalu PDF za 30 zhovtnya 2021 Procitovano 22 listopada 2020