Лев Миколайович Венедиктов (6 жовтня 1924, Тамбов — 10 грудня 2017, Київ) — радянський та український хоровий диригент, педагог, народний артист України, народний артист СРСР, член-кореспондент Національної академії мистецтв України, Герой України.
Лев Миколайович Венедиктов | |
---|---|
| |
Основна інформація | |
Дата народження | 6 жовтня 1924 (99 років) |
Місце народження | місто Тамбов, Росія |
Дата смерті | 10 грудня 2017 (93 роки) |
Місце смерті | Київ |
Поховання | Байкове кладовище |
Роки активності | 1947-2017 |
Громадянство | |
Професія | диригент, хормейстер, педагог |
Освіта | Київська державна консерваторія |
Відомі учні | Шейко Володимир Олександрович |
Праця в операх | Національна опера України імені Тараса Шевченка |
Колективи | Хор Національної опери України |
Заклад | Національна музична академія України імені П. І. Чайковського |
Нагороди |
Життєпис
Народився 6 жовтня 1924 (м. Тамбов, Росія), у сім'ї відомого на той час регента — Миколи Яковича Венедиктова, який учився у Петербурзькій придворній півчій капелі разом з О.Александровим та Ю.Шапоріним, закінчив у М.Черепніна та А.Лядова Петербурзьку консерваторію, працював хормейстером у Маріїнському театрі.
«Моїм еталоном у диригентській професії, — згадує Лев Миколайович, — був батько — дуже хороший музикант. Усе в домі, сім'ї було пов'язане з музикою. Часто збиралися друзі, колеги-музиканти, грали ансамблі, квартети, тріо чи співали. Пригадую: Мені — чотири роки, батько посадив мене на піаніно, ноги в мене звисають над клавіатурою. Всі співають Чайковського (музику до драми „Снігуронька“). З цього, мабуть, і почалося моє захоплення музикою на все життя».
Мати Левка Миколайовича — Віра Олександрівна — доброзичлива, прекрасна господиня, закінчила Смольний інститут шляхетних дівчат у Петербурзі.
Батько уособлював у сім'ї творчу, артистичну особистість, а мати зберігала домашнє вогнище…
Левко почав займатися музикою з шести-семи років у Борисоглібській музичній школі, пізніше — в училищі…
Планував піти вчитися до Мінської консерваторії по класу фортепіано, але війна зламала плани, і 17-річний юнак потрапляє на фронт. Волховський, Ленінградський, Карельський — на цих фронтах він пройшов шлях з Ансамблем Київського військового округу від оркестранта (грав на домрі) до хормейстера.
Після звільнення Києва поступив у Київську державну консерваторію, яку закінчив (1949) в класі Г. Верьовки.
1947—1954 — диригент ансамблю пісні і танцю Північно-Кавказького військового округу.
Після закінчення консерваторії молодий хормейстер продовжував працювати з ансамблем, часто з успіхом виступав у різних містах.
У 1954 році ансамбль запросили до театру на день Радянської Армії. Досить складна програма концерту. Ранком подзвонив Михайло Йосипович Пірадов — головний диригент театру: «Ми просимо вас зайти до театру». М.Пірадов та В.Колесник (на той час — головний хормейстер) запропонували перейти на роботу до театру хормейстером.
1954—1967 — хормейстер Київського театр опери та балету ім. Т.Шевченка,
1967—1970 — диригент Київського театр опери та балету ім. Т.Шевченка,
1972—2014 — головний хормейстер.
1971—1978 — доцент кафедри хорового диригування Київської державної консерваторії, з 1972 — головний хормейстер Київського театру опери та балету ім. Т.Шевченка,
1986—1991 — директор Київського театру опери та балету ім. Т.Шевченка.
З 1959 — викладач Київської державної консерваторії ім. П.Чайковського, З 1978 — завідувач кафедри хорового диригування Національної музичної академії України ім. П. І. Чайковського
З 1979 — професор Київської державної консерваторії ім. П.Чайковського.
Як хормейстер-постановник випустив понад 100 оперних вистав, диригував операми в театрах України, Франції, Югославії, Польщі.
Хор Національної опери України, створений ним, вважається одним із найкращих оперних хорів світу.
Творча манера Л. Венедиктова позначена тонким розумінням природи хорового співу, глибоким проникненням в авторський задум, умінням донести до аудиторії найтонші нюанси звуковедення.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2ZFdzdmRHaDFiV0l2TWk4eU55OGxSREFsT1VNbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqTWxSREFsUWpnbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqQmZKVVF3SlRsQ0pVUXhKVGhESlVRd0pVSXlKVVF3SlVJd1h5VkVNQ1U1TWlWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ09DVkVNQ1ZDUVNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNQzVxY0djdk1UY3djSGd0SlVRd0pUbERKVVF3SlVKRkpVUXdKVUl6SlVRd0pVSTRKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUl3WHlWRU1DVTVRaVZFTVNVNFF5VkVNQ1ZDTWlWRU1DVkNNRjhsUkRBbE9USWxSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqVWxSREFsUWpRbFJEQWxRamdsUkRBbFFrRWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqSWxSREFsUWpBdWFuQm4uanBn.jpg)
Брав участь у першому виконанні опер «Ярослав Мудрий» Г.Майбороди (1975), «На русалчин великдень» М.Леонтовича (1977), «Прапороносці» О.Білаша (1985). Серед постановок: «Наймичка» М.Вериківського (1984), «Мазепа» П.Чайковського (1991), «Гуґеноти» Д.Меєрбера, «Купало» А.Вахнянина (1993), «Реквієм» Дж. Верді (1993) та ін.
Серед випускників Л. Венедиктова — Анатолій Семенчук, Кирило Карабиць, Наталія Кречко, Микола Лисенко, Богдан Пліш, Володимир Шейко, Олена Радько та інші.
Помер на 94-му році життя 10 грудня 2017 року. Похований на центральній алеї Байкового кладовища (ділянка № 52а).
Нагороди
- Звання Герой України з врученням ордена Держави (8 жовтня 2004) — за визначний особистий внесок у розвиток української культури, збагачення національної музичної та хорової спадщини, багаторічну плідну творчу діяльність
- Орден князя Ярослава Мудрого III ст. (7 жовтня 2009) — за визначний особистий внесок у розвиток українського оперного мистецтва, високу професійну майстерність, багаторічну творчу діяльність та з нагоди 85-річчя від дня народження
- Орден князя Ярослава Мудрого IV ст. (7 вересня 2001) — за вагомий особистий внесок у розвиток українського оперного та балетного мистецтва, високий професіоналізм
- Орден князя Ярослава Мудрого V ст. (8 жовтня 1999) — за визначні особисті заслуги перед Українською державою в розвитку оперного мистецтва, багаторічну плідну творчу діяльність
- Почесна відзнака Президента України (18 жовтня 1994) — за видатний внесок у розвиток українського музичного мистецтва, високу професійну майстерність
- Орден «Merita della Republika Italiana» («За заслуги перед Італійською Республікою») (Італія, 1986)
- Орден Пошани (Російська Федерація, 27 січня 2003) — за великий внесок у розвиток мистецтва і зміцнення російсько-українських культурних зв'язків
- Ордени Трудового Червоного Прапора (1982), Вітчизняної війни II ст. (1985)
- Лауреат Державної премії України ім. Т.Шевченка (1976)
- Заслужений діяч мистецтв УРСР (1965)
- Народний артист УРСР (1974)
- Народний артист СРСР (1979)
- Почесна грамота КМ України (10.2004)
- Премія ім. М. В. Лисенка (1984)
- Золота медаль Академії мистецтв України (2004)
- Відзнака Київського міського голови «Знак Пошани» (2001)
- орден УПЦ преподобного Нестора Літописця (2004)
- Член-кореспондент Національної академії мистецтв України (відділення театрального мистецтва) (2005)
- Почесний громадянин м. Києва
Примітки
- . Архів оригіналу за 18 травня 2015. Процитовано 10 травня 2015.
- . Архів оригіналу за 19 лютого 2019. Процитовано 28 липня 2013.
- . Архів оригіналу за 19 лютого 2019. Процитовано 28 липня 2013.
- . Архів оригіналу за 13 жовтня 2018. Процитовано 28 липня 2013.
- . Архів оригіналу за 19 лютого 2019. Процитовано 28 липня 2013.
- . Архів оригіналу за 19 лютого 2019. Процитовано 28 липня 2013.
- Указ Президента Российской Федерации от 27.01.2003 № 75 «О награждении государственными наградами Российской Федерации деятелей культуры и искусства Украины» [ 27.03.2014, у Wayback Machine.](рос.)
Література
- Венедиктов Лев Миколайович // Митці України : Енциклопедичний довідник / упоряд. : М. Г. Лабінський, В. С. Мурза ; за ред. А. В. Кудрицького. — К. : «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1992. — С. 109. — . [Архівовано з першоджерела 12 вересня 2022.]
- 322 Венедиктов Лев Миколайович // Українська музична енциклопедія / Ін-т мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М. Т. Рильського НАН України. 2006. — Т. 1. — C. Г. Степанченко
- Василенко Г. Майстер хорового співу // Музика. — 1974. — № 5
- Яворський Е. Майстер хорового мистецтва /У У світлі рампи. — К., 1981
- Тольба В. Лев Николаевич Венедиктов /V Тольба В. Статьи. Воспоминания. — К., 1986
- Степанченко Г. Сорок років у театрі /У Музика. — 1999. — № 5
- /їж. Мастер хора // Аристократ. — 2005. — № 1
- /їж. Театр, ставший жизнью // Зеркало недели. — 1999. — 25 дек.: /їж. Хормейстера играет хор /У Столичные новости. — 2002. — 16 дек.
Посилання
- Венедиктов Лев Миколайович // Сайт «Герої України» [ 3 листопада 2019 у Wayback Machine.]
- «Хто є хто в Україні», видавництво «К. І.С»
- Сторінка на сайті АМУ [ 14 серпня 2018 у Wayback Machine.]
- В. Туркевич. «Лев Венедиктов: Справжнє творче життя — повноводна ріка…»
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Lev Mikolajovich Venediktov 6 zhovtnya 1924 Tambov 10 grudnya 2017 Kiyiv radyanskij ta ukrayinskij horovij dirigent pedagog narodnij artist Ukrayini narodnij artist SRSR chlen korespondent Nacionalnoyi akademiyi mistectv Ukrayini Geroj Ukrayini Lev Mikolajovich VenediktovZobrazhennyaOsnovna informaciyaData narodzhennya 6 zhovtnya 1924 1924 10 06 99 rokiv Misce narodzhennya misto Tambov RosiyaData smerti 10 grudnya 2017 2017 12 10 93 roki Misce smerti KiyivPohovannya Bajkove kladovisheRoki aktivnosti 1947 2017Gromadyanstvo SRSR UkrayinaProfesiya dirigent hormejster pedagogOsvita Kiyivska derzhavna konservatoriyaVidomi uchni Shejko Volodimir OleksandrovichPracya v operah Nacionalna opera Ukrayini imeni Tarasa ShevchenkaKolektivi Hor Nacionalnoyi operi UkrayiniZaklad Nacionalna muzichna akademiya Ukrayini imeni P I ChajkovskogoNagorodi Orden Knyazya Yaroslava Mudrogo III stupenyaOrden Knyazya Yaroslava Mudrogo IV stupenyaOrden Knyazya Yaroslava Mudrogo V stupenya Pochesna vidznaka Prezidenta Ukrayini Pochesna gramota Kabinetu Ministriv Ukrayini Orden PoshaniZhittyepisNarodivsya 6 zhovtnya 1924 m Tambov Rosiya u sim yi vidomogo na toj chas regenta Mikoli Yakovicha Venediktova yakij uchivsya u Peterburzkij pridvornij pivchij kapeli razom z O Aleksandrovim ta Yu Shaporinim zakinchiv u M Cherepnina ta A Lyadova Peterburzku konservatoriyu pracyuvav hormejsterom u Mariyinskomu teatri Moyim etalonom u dirigentskij profesiyi zgaduye Lev Mikolajovich buv batko duzhe horoshij muzikant Use v domi sim yi bulo pov yazane z muzikoyu Chasto zbiralisya druzi kolegi muzikanti grali ansambli kvarteti trio chi spivali Prigaduyu Meni chotiri roki batko posadiv mene na pianino nogi v mene zvisayut nad klaviaturoyu Vsi spivayut Chajkovskogo muziku do drami Sniguronka Z cogo mabut i pochalosya moye zahoplennya muzikoyu na vse zhittya Mati Levka Mikolajovicha Vira Oleksandrivna dobrozichliva prekrasna gospodinya zakinchila Smolnij institut shlyahetnih divchat u Peterburzi Batko uosoblyuvav u sim yi tvorchu artistichnu osobistist a mati zberigala domashnye vognishe Levko pochav zajmatisya muzikoyu z shesti semi rokiv u Borisoglibskij muzichnij shkoli piznishe v uchilishi Planuvav piti vchitisya do Minskoyi konservatoriyi po klasu fortepiano ale vijna zlamala plani i 17 richnij yunak potraplyaye na front Volhovskij Leningradskij Karelskij na cih frontah vin projshov shlyah z Ansamblem Kiyivskogo vijskovogo okrugu vid orkestranta grav na domri do hormejstera Pislya zvilnennya Kiyeva postupiv u Kiyivsku derzhavnu konservatoriyu yaku zakinchiv 1949 v klasi G Verovki 1947 1954 dirigent ansamblyu pisni i tancyu Pivnichno Kavkazkogo vijskovogo okrugu Pislya zakinchennya konservatoriyi molodij hormejster prodovzhuvav pracyuvati z ansamblem chasto z uspihom vistupav u riznih mistah U 1954 roci ansambl zaprosili do teatru na den Radyanskoyi Armiyi Dosit skladna programa koncertu Rankom podzvoniv Mihajlo Josipovich Piradov golovnij dirigent teatru Mi prosimo vas zajti do teatru M Piradov ta V Kolesnik na toj chas golovnij hormejster zaproponuvali perejti na robotu do teatru hormejsterom 1954 1967 hormejster Kiyivskogo teatr operi ta baletu im T Shevchenka 1967 1970 dirigent Kiyivskogo teatr operi ta baletu im T Shevchenka 1972 2014 golovnij hormejster 1971 1978 docent kafedri horovogo diriguvannya Kiyivskoyi derzhavnoyi konservatoriyi z 1972 golovnij hormejster Kiyivskogo teatru operi ta baletu im T Shevchenka 1986 1991 direktor Kiyivskogo teatru operi ta baletu im T Shevchenka Z 1959 vikladach Kiyivskoyi derzhavnoyi konservatoriyi im P Chajkovskogo Z 1978 zaviduvach kafedri horovogo diriguvannya Nacionalnoyi muzichnoyi akademiyi Ukrayini im P I Chajkovskogo Z 1979 profesor Kiyivskoyi derzhavnoyi konservatoriyi im P Chajkovskogo Yak hormejster postanovnik vipustiv ponad 100 opernih vistav diriguvav operami v teatrah Ukrayini Franciyi Yugoslaviyi Polshi Hor Nacionalnoyi operi Ukrayini stvorenij nim vvazhayetsya odnim iz najkrashih opernih horiv svitu Tvorcha manera L Venediktova poznachena tonkim rozuminnyam prirodi horovogo spivu glibokim proniknennyam v avtorskij zadum uminnyam donesti do auditoriyi najtonshi nyuansi zvukovedennya Mogila Lva Venediktova Bajkove kladovishe Brav uchast u pershomu vikonanni oper Yaroslav Mudrij G Majborodi 1975 Na rusalchin velikden M Leontovicha 1977 Praporonosci O Bilasha 1985 Sered postanovok Najmichka M Verikivskogo 1984 Mazepa P Chajkovskogo 1991 Gugenoti D Meyerbera Kupalo A Vahnyanina 1993 Rekviyem Dzh Verdi 1993 ta in Sered vipusknikiv L Venediktova Anatolij Semenchuk Kirilo Karabic Nataliya Krechko Mikola Lisenko Bogdan Plish Volodimir Shejko Olena Radko ta inshi Pomer na 94 mu roci zhittya 10 grudnya 2017 roku Pohovanij na centralnij aleyi Bajkovogo kladovisha dilyanka 52a NagorodiZvannya Geroj Ukrayini z vruchennyam ordena Derzhavi 8 zhovtnya 2004 za viznachnij osobistij vnesok u rozvitok ukrayinskoyi kulturi zbagachennya nacionalnoyi muzichnoyi ta horovoyi spadshini bagatorichnu plidnu tvorchu diyalnist Orden knyazya Yaroslava Mudrogo III st 7 zhovtnya 2009 za viznachnij osobistij vnesok u rozvitok ukrayinskogo opernogo mistectva visoku profesijnu majsternist bagatorichnu tvorchu diyalnist ta z nagodi 85 richchya vid dnya narodzhennya Orden knyazya Yaroslava Mudrogo IV st 7 veresnya 2001 za vagomij osobistij vnesok u rozvitok ukrayinskogo opernogo ta baletnogo mistectva visokij profesionalizm Orden knyazya Yaroslava Mudrogo V st 8 zhovtnya 1999 za viznachni osobisti zaslugi pered Ukrayinskoyu derzhavoyu v rozvitku opernogo mistectva bagatorichnu plidnu tvorchu diyalnist Pochesna vidznaka Prezidenta Ukrayini 18 zhovtnya 1994 za vidatnij vnesok u rozvitok ukrayinskogo muzichnogo mistectva visoku profesijnu majsternist Orden Merita della Republika Italiana Za zaslugi pered Italijskoyu Respublikoyu Italiya 1986 Orden Poshani Rosijska Federaciya 27 sichnya 2003 za velikij vnesok u rozvitok mistectva i zmicnennya rosijsko ukrayinskih kulturnih zv yazkiv Ordeni Trudovogo Chervonogo Prapora 1982 Vitchiznyanoyi vijni II st 1985 Laureat Derzhavnoyi premiyi Ukrayini im T Shevchenka 1976 Zasluzhenij diyach mistectv URSR 1965 Narodnij artist URSR 1974 Narodnij artist SRSR 1979 Pochesna gramota KM Ukrayini 10 2004 Premiya im M V Lisenka 1984 Zolota medal Akademiyi mistectv Ukrayini 2004 Vidznaka Kiyivskogo miskogo golovi Znak Poshani 2001 orden UPC prepodobnogo Nestora Litopiscya 2004 Chlen korespondent Nacionalnoyi akademiyi mistectv Ukrayini viddilennya teatralnogo mistectva 2005 Pochesnij gromadyanin m KiyevaPrimitki Arhiv originalu za 18 travnya 2015 Procitovano 10 travnya 2015 Arhiv originalu za 19 lyutogo 2019 Procitovano 28 lipnya 2013 Arhiv originalu za 19 lyutogo 2019 Procitovano 28 lipnya 2013 Arhiv originalu za 13 zhovtnya 2018 Procitovano 28 lipnya 2013 Arhiv originalu za 19 lyutogo 2019 Procitovano 28 lipnya 2013 Arhiv originalu za 19 lyutogo 2019 Procitovano 28 lipnya 2013 Ukaz Prezidenta Rossijskoj Federacii ot 27 01 2003 75 O nagrazhdenii gosudarstvennymi nagradami Rossijskoj Federacii deyatelej kultury i iskusstva Ukrainy 27 03 2014 u Wayback Machine ros LiteraturaVenediktov Lev Mikolajovich Mitci Ukrayini Enciklopedichnij dovidnik uporyad M G Labinskij V S Murza za red A V Kudrickogo K Ukrayinska enciklopediya im M P Bazhana 1992 S 109 ISBN 5 88500 042 5 Arhivovano z pershodzherela 12 veresnya 2022 322Venediktov Lev Mikolajovich Ukrayinska muzichna enciklopediya In t mistectvoznavstva folkloristiki ta etnologiyi im M T Rilskogo NAN Ukrayini 2006 T 1 C G Stepanchenko Vasilenko G Majster horovogo spivu Muzika 1974 5 Yavorskij E Majster horovogo mistectva U U svitli rampi K 1981 Tolba V Lev Nikolaevich Venediktov V Tolba V Stati Vospominaniya K 1986 Stepanchenko G Sorok rokiv u teatri U Muzika 1999 5 yizh Master hora Aristokrat 2005 1 yizh Teatr stavshij zhiznyu Zerkalo nedeli 1999 25 dek yizh Hormejstera igraet hor U Stolichnye novosti 2002 16 dek PosilannyaVenediktov Lev Mikolajovich Sajt Geroyi Ukrayini 3 listopada 2019 u Wayback Machine Hto ye hto v Ukrayini vidavnictvo K I S Storinka na sajti AMU 14 serpnya 2018 u Wayback Machine V Turkevich Lev Venediktov Spravzhnye tvorche zhittya povnovodna rika