Спиридон Максимович Білецький (1 листопада 1881 — † ?) — полковник Армії УНР.
Спиридон Максимович Білецький | |
---|---|
![]() ![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 1 листопада 1881 Вовчанськ, Харківська губернія, Російська імперія |
Смерть | † ? після 1923 |
Військова служба | |
Приналежність | ![]() |
Війни / битви | Українсько-радянська війна |
Командування | |
начальник штабу 4-ї стрілецької бригади Армії УНР | |
Біографія
Народився у повітовому місті Вовчанськ. Походив з селян Харківської губернії. Закінчив Харківське повітове училище.
На службі РІА
У 1900—1902 рр. — однорічник 2-го розряду 124-го піхотного Воронізького полку (Харків). Закінчив за 2-м розрядом Чугуївське піхотне юнкерське училище (22 квітня 1905 р.), вийшов підпоручиком до 62-го піхотного Суздальського полку. 20 листопада 1905 р. був переведений до кулеметної роти 16-ї піхотної дивізії. 13 лютого 1907 р. — переведений до 64-го піхотного Казанського полку (Білосток). 28 березня 1907 р. — переведений до 7-го Східно-Сибірського стрілецького полку. 11 листопада 1907 р. — переведений до 10-го Східно-Сибірського стрілецького полку (згодом — 10-й Сибірський стрілецький, м. Владивосток), у складі якого брав участь у Першій світовій війні. Останнє звання у російській армії — капітан.
На службі УНР
З 17.04.1917 р. — голова Українського військового комітету ІХ-Ї російської армії. З 11.06.1917 р. — член Українського генерального військового комітету, з 3 липня 1917 — комісар Центральної Ради при ІХ-й російській армії.
З 18 листопада 1917 р. український консул у м. Галац (Румунія), з 7 жовтня 1918 р. генеральний консул Української Держави у Галаці (Румунія). З 7 грудня 1918 р. — начальник відділу закордонного зв'язку Головного управління Генерального штабу (ГУГШ) Української Держави, потому — УНР.
3 10 січня 1920 р. — начальник штабу 4-ї стрілецької бригади Армії УНР. З 2 квітня 1920 р. — начальник інспекторського відділу штабу Армії УНР.
Подальша доля
Після війни проживав у Станіславові та займався візництвом. Відоме його листування з , щодо яснослухання його дружини Наталії. У тридцяті роки подружжя емігрувало до Бразилії та оселилося у штаті Ріу-Гранді-ду-Сул. Власноруч вони побудували там дерев'яний православний храм. На початку 50-х років їх відвідав Іоанн, архієпископ Сан-Франциський та Західно-Американський.
Примітки
- . lib.pravmir.ru. Архів оригіналу за 19 січня 2019. Процитовано 17 січня 2019.
Джерела інформації
- РГВИА. — ф. 409. — Оп. 1. — п/с 27.797
- ЦДАВОУ. — Ф. 1078. — Оп. 5. — Спр. 6. — С. 2-3; Ф. 1075. — Оп. 2. — Спр. 38. — С. 7; Ф. 3172. — Оп. 1. — Спр. 101. — С. 6-7;
- Тинченко Я. Ю. Офіцерський корпус Армії Української Народної Республіки (1917—1921). Книга I. — К. : Темпора, 2007. — .
- ЦДАВОУ. — Список старшин, зарахованих на дійсну українську військову службу та підвищених до наступних рангів протягом липня 1920 — липня 1923
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Spiridon Maksimovich Bileckij 1 listopada 1881 polkovnik Armiyi UNR Spiridon Maksimovich Bileckij Kapitan PolkovnikZagalna informaciyaNarodzhennya1 listopada 1881 1881 11 01 Vovchansk Harkivska guberniya Rosijska imperiyaSmert pislya 1923Vijskova sluzhbaPrinalezhnist UNRVijni bitviUkrayinsko radyanska vijnaKomanduvannyanachalnik shtabu 4 yi strileckoyi brigadi Armiyi UNRU Vikipediyi ye statti pro inshi znachennya cogo termina Bileckij BiografiyaNarodivsya u povitovomu misti Vovchansk Pohodiv z selyan Harkivskoyi guberniyi Zakinchiv Harkivske povitove uchilishe Na sluzhbi RIAU 1900 1902 rr odnorichnik 2 go rozryadu 124 go pihotnogo Voronizkogo polku Harkiv Zakinchiv za 2 m rozryadom Chuguyivske pihotne yunkerske uchilishe 22 kvitnya 1905 r vijshov pidporuchikom do 62 go pihotnogo Suzdalskogo polku 20 listopada 1905 r buv perevedenij do kulemetnoyi roti 16 yi pihotnoyi diviziyi 13 lyutogo 1907 r perevedenij do 64 go pihotnogo Kazanskogo polku Bilostok 28 bereznya 1907 r perevedenij do 7 go Shidno Sibirskogo strileckogo polku 11 listopada 1907 r perevedenij do 10 go Shidno Sibirskogo strileckogo polku zgodom 10 j Sibirskij strileckij m Vladivostok u skladi yakogo brav uchast u Pershij svitovij vijni Ostannye zvannya u rosijskij armiyi kapitan Na sluzhbi UNRZ 17 04 1917 r golova Ukrayinskogo vijskovogo komitetu IH Yi rosijskoyi armiyi Z 11 06 1917 r chlen Ukrayinskogo generalnogo vijskovogo komitetu z 3 lipnya 1917 komisar Centralnoyi Radi pri IH j rosijskij armiyi Z 18 listopada 1917 r ukrayinskij konsul u m Galac Rumuniya z 7 zhovtnya 1918 r generalnij konsul Ukrayinskoyi Derzhavi u Galaci Rumuniya Z 7 grudnya 1918 r nachalnik viddilu zakordonnogo zv yazku Golovnogo upravlinnya Generalnogo shtabu GUGSh Ukrayinskoyi Derzhavi potomu UNR 3 10 sichnya 1920 r nachalnik shtabu 4 yi strileckoyi brigadi Armiyi UNR Z 2 kvitnya 1920 r nachalnik inspektorskogo viddilu shtabu Armiyi UNR Podalsha dolyaPislya vijni prozhivav u Stanislavovi ta zajmavsya viznictvom Vidome jogo listuvannya z shodo yasnosluhannya jogo druzhini Nataliyi U tridcyati roki podruzhzhya emigruvalo do Braziliyi ta oselilosya u shtati Riu Grandi du Sul Vlasnoruch voni pobuduvali tam derev yanij pravoslavnij hram Na pochatku 50 h rokiv yih vidvidav Ioann arhiyepiskop San Franciskij ta Zahidno Amerikanskij Primitki lib pravmir ru Arhiv originalu za 19 sichnya 2019 Procitovano 17 sichnya 2019 Dzherela informaciyiRGVIA f 409 Op 1 p s 27 797 CDAVOU F 1078 Op 5 Spr 6 S 2 3 F 1075 Op 2 Spr 38 S 7 F 3172 Op 1 Spr 101 S 6 7 Tinchenko Ya Yu Oficerskij korpus Armiyi Ukrayinskoyi Narodnoyi Respubliki 1917 1921 Kniga I K Tempora 2007 ISBN 966 8201 26 4 CDAVOU Spisok starshin zarahovanih na dijsnu ukrayinsku vijskovu sluzhbu ta pidvishenih do nastupnih rangiv protyagom lipnya 1920 lipnya 1923