Борис Скосирев (біл. Барыс Скосыраў, рос. Борис Скосырев, англ. Boris Skossyreff) — авантюрист, який 1934 року на короткий час став королем Андорри. 1984 року каталонський письменник Антоні Морель-і-Мора написав роман «Борис I, король Андорри», який детально описує андоррський період життя авантюриста.
Борис Скосирєв | |
---|---|
Борис I фр. Boris Ier ісп. Borís I | |
![]() Борис Скосирев, король Андорри (1934) | |
Ім'я при народженні | рос. Борис Михайлович Скосырев |
Народився | 12 червня 1896 Вільнюс |
Помер | 27 лютого 1989 (92 роки) Боппард |
Поховання | кладовище м. Боппард |
Громадянство | ![]() |
Діяльність | військовослужбовець, офіцер, монарх, Узурпація, дипломат |
Титул | король |
Посада | ![]() |
Військове звання | солдат[1] |
Термін | 8 липня 1934 — 20 липня 1934 |
Попередник | посада утворена |
Наступник | посада скасована |
Батько | Михайло Михайлович Скосирэв |
Мати | Єлизавета Дмитрівна Маврос |
|
Біографія
Ранні роки
Народився 12 червня 1896 року у м. Вільнюсі. Син відставного корнета кавалерії Михайла Михайловича Скосирева купецького стану та графині Єлизавети Дмитрівни [ru], які належали до дрібної білоруської шляхти. Своє дитинство провів у маєтку з-під міста Ліда. Ще з юних років проявив неабиякий хист до мов, тому вільно розмовляв англійською, французькою та німецькою мовами. За словами самого Скосирева, він навчався в Оксфордському університеті, а також у паризькому Ліцеї Людовика Великого, хоча жодного офіційного документу, який би засвідчував правдивість інформації не виявлено. Під час Першої світової війни перебував на російському фронті у складі британського бронедивізіону, де виконував роботу військового перекладача під командуванням офіцера Олівера Локер-Лемпсона.
Еміграція
За словами самого Бориса Скосирева, під час громадянської війни йому довелось воювати на території Південної України. Він також стверджував, що 1917 року його разом із батьком та трьома дядьками запроторили до в'язниці більшовики, але йому, на відміну від його родичів, вдалося врятуватися та емігрувати до Лондона. У січні 1919 року Скосирева затримала місцева поліція та звинуватила в махінаціях з чеками, після чого відбувся судовий процес, що забов'язав його виплатити усі рахунки. Його ім'я також фігурує у справі викрадення золотого годинника в японського аташе майора Хашимота. Також існують припущення, що Скосирев в цей час співпрацював зі спецслужбами різних країн. 1922 року Скосирев переїхав до Нідерландів, а вже 1923 року отримав нідерландське громадянство та паспорт № 85154, який йому видало нідерландське консульство у Франції. 1925 року він також отримав паспорт Нансена, який начебто засвідчує, що у 1924—1934 роках Скосирев весь час навідувався до Колумбії, де й вивчив іспанську мову.
21 березня 1931 року Скосирев одружився з француженкою Марі-Луїз Пара де Гасьє, але вже наступного року завів в Іспанії короткотривалий роман з англійкою на ім'я Філіс Герд. Цього ж 1932 познайомився з Флоренс Мармон, колишньою дружиною Говарда С. Мармона, власника «Marmon MotorCar Company». Жив разом із нею у місті Пальма-де-Майорка, представляючи себе професором англійської мови та фізичного виховання.
Андорський період
17 травня 1934 року Скосирев навідався до Андорри та заявив про свої права на трон короля, спираючись на титул графа Оранджського, який начебто надала йому королева Нідерландів. Незважаючи на те, що 22 травня його висилали з країни, 6-7 липня він знову повернувся та запропонував Генеральній раді програму реформ та модернізації Андорри. 8-10 липня Генеральна рада проголосила Скосирева монархом Андорри, Борисом I, правління якого протривало до 20 липня 1934 року. За цей короткий проміжок часу, була призначена нова конституція, уряд та стяг країни, а також оголошено війну єпископу Уржельському.
20 липня Скосирева затримала каталонська поліція, яка незабаром доправила його до Мадрида. 31 жовтня 1934 року іспанський суд позбавив Скосирева волі строком на один рік за незаконний перетин кордону, однак вже у листопаді 1934 року Скосирева вислали до Португалії.
Подальша доля
Наприкінці 1935 року Скосирев переїхав до Франції, у місто Сен-Канна, де проживала його офіційна дружина. 9 лютого 1939 року Скосерива заарештувала французька поліція та відправила до табору Ле-Верне в Французьких Піренеях, де перебували в ув'язненні «небажані іноземці». У своїх листах до португальського друга Скосирев писав, що 1942 року його визволили з табору Ле-Верне німці, які зрештою відправили його до Радянського Союзу.
За словами самого Скосирева, після війни він потрапив у заслання до Сибіру, але згодом втік до Західної Німеччини. 1969 року Скосирев розлучився з Марі-Луїз Пара та одружився з німкенею. Помер 27 лютого 1989 у місті Боппард.
Примітки
- Deutsche Nationalbibliothek Record #118614894 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- (рос.) . РГИА. rgia.su. Архів оригіналу за 2 жовтня 2019. Процитовано 10 серпня 2018.
Джерела
- Лаўрэш Леанід. Кароль Андоры з-пад Ліды // Маладосць № 10-2014. С. 114—125.
- The Russian King of Andorra: Fantasies and Facts by Dr. Alexander KAFFKA [ 20 грудня 2020 у Wayback Machine.]
- Boris Skossyreff — The History Files (An article with a list of references) [ 30 січня 2018 у Wayback Machine.]
Посилання
- Збірка статей про Бориса Скосирева каталонською, англійською та іспанською мовами [ 10 вересня 2018 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Boris Skosirev bil Barys Skosyray ros Boris Skosyrev angl Boris Skossyreff avantyurist yakij 1934 roku na korotkij chas stav korolem Andorri 1984 roku katalonskij pismennik Antoni Morel i Mora napisav roman Boris I korol Andorri yakij detalno opisuye andorrskij period zhittya avantyurista Boris SkosiryevBoris I fr Boris Ier isp Boris IBoris Skosirev korol Andorri 1934 Im ya pri narodzhenniros Boris Mihajlovich SkosyrevNarodivsya12 chervnya 1896 1896 06 12 VilnyusPomer27 lyutogo 1989 1989 02 27 92 roki BoppardPohovannyakladovishe m BoppardGromadyanstvoRosijska imperiya NiderlandiDiyalnistvijskovosluzhbovec oficer monarh Uzurpaciya diplomatTitulkorolPosadakorol AndorriVijskove zvannyasoldat 1 Termin8 lipnya 1934 20 lipnya 1934Poperednikposada utvorenaNastupnikposada skasovanaBatkoMihajlo Mihajlovich SkosirevMatiYelizaveta Dmitrivna Mavros Mediafajli u VikishovishiBiografiyaRanni roki Narodivsya 12 chervnya 1896 roku u m Vilnyusi Sin vidstavnogo korneta kavaleriyi Mihajla Mihajlovicha Skosireva kupeckogo stanu ta grafini Yelizaveti Dmitrivni ru yaki nalezhali do dribnoyi biloruskoyi shlyahti Svoye ditinstvo proviv u mayetku z pid mista Lida She z yunih rokiv proyaviv neabiyakij hist do mov tomu vilno rozmovlyav anglijskoyu francuzkoyu ta nimeckoyu movami Za slovami samogo Skosireva vin navchavsya v Oksfordskomu universiteti a takozh u parizkomu Liceyi Lyudovika Velikogo hocha zhodnogo oficijnogo dokumentu yakij bi zasvidchuvav pravdivist informaciyi ne viyavleno Pid chas Pershoyi svitovoyi vijni perebuvav na rosijskomu fronti u skladi britanskogo bronedivizionu de vikonuvav robotu vijskovogo perekladacha pid komanduvannyam oficera Olivera Loker Lempsona Emigraciya Za slovami samogo Borisa Skosireva pid chas gromadyanskoyi vijni jomu dovelos voyuvati na teritoriyi Pivdennoyi Ukrayini Vin takozh stverdzhuvav sho 1917 roku jogo razom iz batkom ta troma dyadkami zaprotorili do v yaznici bilshoviki ale jomu na vidminu vid jogo rodichiv vdalosya vryatuvatisya ta emigruvati do Londona U sichni 1919 roku Skosireva zatrimala misceva policiya ta zvinuvatila v mahinaciyah z chekami pislya chogo vidbuvsya sudovij proces sho zabov yazav jogo viplatiti usi rahunki Jogo im ya takozh figuruye u spravi vikradennya zolotogo godinnika v yaponskogo atashe majora Hashimota Takozh isnuyut pripushennya sho Skosirev v cej chas spivpracyuvav zi specsluzhbami riznih krayin 1922 roku Skosirev pereyihav do Niderlandiv a vzhe 1923 roku otrimav niderlandske gromadyanstvo ta pasport 85154 yakij jomu vidalo niderlandske konsulstvo u Franciyi 1925 roku vin takozh otrimav pasport Nansena yakij nachebto zasvidchuye sho u 1924 1934 rokah Skosirev ves chas naviduvavsya do Kolumbiyi de j vivchiv ispansku movu 21 bereznya 1931 roku Skosirev odruzhivsya z francuzhenkoyu Mari Luyiz Para de Gasye ale vzhe nastupnogo roku zaviv v Ispaniyi korotkotrivalij roman z anglijkoyu na im ya Filis Gerd Cogo zh 1932 poznajomivsya z Florens Marmon kolishnoyu druzhinoyu Govarda S Marmona vlasnika Marmon MotorCar Company Zhiv razom iz neyu u misti Palma de Majorka predstavlyayuchi sebe profesorom anglijskoyi movi ta fizichnogo vihovannya Andorskij period 17 travnya 1934 roku Skosirev navidavsya do Andorri ta zayaviv pro svoyi prava na tron korolya spirayuchis na titul grafa Orandzhskogo yakij nachebto nadala jomu koroleva Niderlandiv Nezvazhayuchi na te sho 22 travnya jogo visilali z krayini 6 7 lipnya vin znovu povernuvsya ta zaproponuvav Generalnij radi programu reform ta modernizaciyi Andorri 8 10 lipnya Generalna rada progolosila Skosireva monarhom Andorri Borisom I pravlinnya yakogo protrivalo do 20 lipnya 1934 roku Za cej korotkij promizhok chasu bula priznachena nova konstituciya uryad ta styag krayini a takozh ogolosheno vijnu yepiskopu Urzhelskomu 20 lipnya Skosireva zatrimala katalonska policiya yaka nezabarom dopravila jogo do Madrida 31 zhovtnya 1934 roku ispanskij sud pozbaviv Skosireva voli strokom na odin rik za nezakonnij peretin kordonu odnak vzhe u listopadi 1934 roku Skosireva vislali do Portugaliyi Podalsha dolya Naprikinci 1935 roku Skosirev pereyihav do Franciyi u misto Sen Kanna de prozhivala jogo oficijna druzhina 9 lyutogo 1939 roku Skoseriva zaareshtuvala francuzka policiya ta vidpravila do taboru Le Verne v Francuzkih Pireneyah de perebuvali v uv yaznenni nebazhani inozemci U svoyih listah do portugalskogo druga Skosirev pisav sho 1942 roku jogo vizvolili z taboru Le Verne nimci yaki zreshtoyu vidpravili jogo do Radyanskogo Soyuzu Za slovami samogo Skosireva pislya vijni vin potrapiv u zaslannya do Sibiru ale zgodom vtik do Zahidnoyi Nimechchini 1969 roku Skosirev rozluchivsya z Mari Luyiz Para ta odruzhivsya z nimkeneyu Pomer 27 lyutogo 1989 u misti Boppard PrimitkiDeutsche Nationalbibliothek Record 118614894 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 ros RGIA rgia su Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2019 Procitovano 10 serpnya 2018 DzherelaLayresh Leanid Karol Andory z pad Lidy Maladosc 10 2014 S 114 125 The Russian King of Andorra Fantasies and Facts by Dr Alexander KAFFKA 20 grudnya 2020 u Wayback Machine Boris Skossyreff The History Files An article with a list of references 30 sichnya 2018 u Wayback Machine PosilannyaZbirka statej pro Borisa Skosireva katalonskoyu anglijskoyu ta ispanskoyu movami 10 veresnya 2018 u Wayback Machine