Бонча • Bończa | |
| |
Bończe, Buńcza, Buńcze, Genorozecz, Jednorożec, Jenorożec, Rinocerus , Rinocervus, Unicornus |
Бонча або Боньча (пол. Bończa) — шляхетський герб італійського походження. Вперше згадується в 1396 році в судових книгах. Також відомий як «Головоріг» (пол. Głoworożec) або «Єдиноріг» (пол. Jednorożec).
Опис
Малий герб Бонча являє собою щит блакитного кольору, на якому розташовано білого єдинорога. Положення останнього на щиті мінялося залежно від епохи. Найчастіше його зображали таким що або стрибає праворуч, з піднятими передніми ногами; рідше — .
Великий герб Бонча базується на малому і включає в себе шолом, баронську корону, намет блакитного кольору, підбитий білим кольором, і у вигляді половини стоячого єдинорога, зображеного на щиті.
Головна гербова фігура Бончі є міфічною істотою. У творах античних авторів Страбона, Плінія, Еліана, Соліна та інших єдинорога зображають як тварину схожу на коня за обрисами і розмірами, але шиєю оленя; на голові він має один ріг, довжиною у два-три лікті; хвіст подібний до кабанячого; ноги єдинорога нагадують слонячі, проте бігає він швидше за слона. Ріг єдинорога має чудодійну силу знешкоджувати будь-які отрути. Античні автори зазначають, що нікому не вдавалося спіймати цю тварину дорослою живцем, хоча деякі мисливці інколи ловлять молодих особин. Для цього використовують вродливих і гарно вбраних дівчат, побачивши яких єдиноріг забуває своє дикунство, стає слухняним немов ягня і грається з ними допоки не засне. Тоді мисливці кидаються на нього і зрізають ріг.
У християнській середньовічній Європі єдиноріг виступав символом Ісуса Христа, як алегорія Благовіщення та персоніфікація Господа, народженого непорочною Дівою Марією. Остання порівнювалася з вродливою дівчиною, з якою грається єдиноріг.
У геральдиці мотив єдинорога набув популярності у 15 столітті. Цей символ уособлював доброчесність, обережність, чистоту, цноту та самопожертву. Єдинорога часто зображали у вигляді коня з рогом, борідкою, хвостом геральдичного лева, ногами антилопи та парними копитами. У Східній Європі, зокрема в Короні Польській і Великому князівстві Литовському, був відомий один герб з єдинорогом — «Бонча», який також мав назви «Єдиноріг», «Одноріг», «Головоріг» та інші.
Зразки
Нижче подаються описи і зображення герба Бонча з основних польських гербовників 15 — 20 століть.
Бонча з «Stemmata Polonica» Яна Длугоша | |||||
![]() | |||||
звичайна (середина 15 століття) |
- 1584 — Бартош Папроцький: «…білий єдиноріг у полі блакитному».
Бонча з «Гербовника лицарства польського» Бартоша Папроцького | |||||
![]() | |||||
звичайна (1584) |
- 1597 — Марцін Бельський: «…білий єдиноріг у полі блакитному».
Бонча з «Хроніки Польської» Марціна Бєльського | |||||
![]() | ![]() | ![]() | |||
звичайна (1597) | контурна (1597) | видозмінена (1597) |
- 1650 — : «…білий єдиноріг припіднятий у бігу. Поле блакитне, в шоломі половина єдинорога…».
- 1695 — Вацлав Потоцький у поетичному гербовнику «Почет гербів шляхти Корони Польської і Великого Князівства Литовського» (Poczet herbów szlachty Korony Polskiej i Wielkiego Księstwa Litewskiego) склав вірш на герб Бонча:
- 1728 — Каспер Несецький: «У полі блакитному білий єдиноріг, подібний на коня, що здіймає вгору передні ноги, ніби поспішно біжить у правий бік щита, і має на чолі конусоподібний ріг: над шоломом і короною половина такого єдинорога, який на щиті».
Бонча з «Гербів і родів лицарських…» Каспера Несецького | |||||
![]() | |||||
контурна (1728) |
- 1797 — Гербовник Царства Польського: «У небесному полі білий єдиноріг, вправо. У наверші шолому половина такого єдинорога»
Бонча в Гербовнику Царства Польського, складовій «Загального гербовника дворянських родів Російської імперії» | |||||||
![]() | ![]() | ![]() | |||||
звичайна (1797) | видозмінена (1797) | видозмінена (1797) | видозмінена (1797) |
- 1903 — Сигізмунд Глогер: «… у полі синьому білий кінь з рогом, що стирчить у чола».
Видозмінені герби
За Гербовником Царства Польського:
- У небесному полі білий єдиноріг, пересічений золотим півмісяцем рогами вправо, дещо вгору оберненими; у верхнього рогу три зірки шестикутні золоті у вигляді трикутника, скерованого основою додолу.
У наверші шолому половина білого єдинорога вправо.»
- Використовували: , .
![]() |
- У небесному полі білий єдиноріг, з зеленим вінком на шиї. У наверші шолому п’ять страусових пір’їн.
- Використовували: .
![]() |
- У червоному полі білий єдиноріг, вправо. У наверші шолому половина такого єдинорога.
- Використовували: Скаржинські, , , .
![]() |
Походження
Достовірних письмових свідчень про походження Бончі немає. Результати дослідників геральдики 2-ї половини 20 століття показують, що перші герби з'явилися у 12 столітті в Західній Європі, а герби з єдинорогом набули популярності в 15 столітті. Втім герольди 16 — 18 століть одностайно вважали, що до Східної Європи Бонча була занесена з Італії через Польщу у 10 столітті, невдовзі після прийняття поляками християнства.
Так, за однією гіпотезою герб з єдинорогом до Польщі вперше приніс Клемент, єпископ Крушвицький або Куявський. Він прибув у 994 році на місце першого єпископа [pl] за дозволу Папи Римського, Бенедикта VII, і був згодом похований у Смогорево. Так пише Б. Папроцький, цитуючи Я. Длугоша. Проте останній стверджував, що в 1005 році Клемент заступив покійного Урбана на кафедрі Вроцлава в Сілезії, а не Крушвиці, і помер 1027 року. Гіпотезу Папроцького заперечував С. Дамалевич, який дослідив послідовність єпископів Крушвицьких або Куявських від стародавніх часів до 17 століття і не знайшов відомостей про цього Клемента. К. Несецький вважав, що, зважаючи на дані Папроцького, Клемент мусив бути єпископом Смогорево, а не Крушвиці чи Куявії.
За іншою гіпотезою герб з єдинорогом приніс до Польщі знатний чоловік з Італії на ім'я Мир або Мерб, який прибув разом з [pl], єпископом Краківським. Цього чоловіка люб'язно прийняв польський монарх Мечислав і наділив маєтками. Брат Мира, Клемент отримав єпископію в Крушвиці, а сам Мерб заснував поселення біля Козловського маєтку в Мазовії, неподалік Червенська, яке назвав Бонча. За переказами нащадки засновника володіли цим поселенням до 16 століття. На думку С. Окольського справжнім іменем Мира було Боніфацій, що польською звучало як Бонча, тому його самого, його герб і маєтки також звалися Бончею. Крім цього, чоловік походив з родини Бонтемпо, що італійською означало «добрий час», а в польській перетворилося на Бонча. Б. Папроцький згадує двох синів Мерба під 1061 роком — Миколая і Богуша, які в листах підписувались як «NN з Встеклиць». Ламберт Зула, єпископ Краківський, доручив їм разом зі святим Станіславом Мучеником Краківську канонію..
Роди
У Короні Польській і Великому князівстві Литовському герб Бонча, як і інші шляхетські герби, надавався або затверджувався монаршим привілеєм. На відміну від Західної Європи, в якій кожний рід мав свій оригінальний герб, в Польщі, Литві і Русі декілька неспоріднених родів, зазвичай, належали до одного визначеного гербу, що не змінювався. Ця система породила унікальний звичай іменування шляхтичів, коли окрім імені і родового прізвища вказувалась назва гербу: наприклад, Стефан Хмелецький гербу Бонча або Ян Фредро гербу Бонча. Поступово гербове ім'я стало невід'ємною частиною імені, перетворившись у подвійні прізвища як Бонч-Осмоловський або Бонч-Бруєвич.
Загалом до герба «Бонча» належало понад 140 шляхетських родин, а слово «Бонча» стало частиною прізвищ близько 240 осіб.
Б
В
Г
Д
Ж
З
| І
Й
К
Л
М
Н
О
П
Р
| С
Т
У
Ф Х
Ч
Ш
Я
|
Міста гербові
8 вересня 1570 року польський король і великий князь литовський Сигізмунд II Август надав місту Віштинець у Великому князівстві Литовському магдебурзьке право і герб «Єдиноріг». Місто мало власну печатку з зображенням єдинорога та написом «Печатка міста Віштинця вільного» р. 1570 («Pieczęć miasta Wisztyńca wolnego» r. 1570).
1580 року польський король і великий князь литовський Стефан Баторій дарував привілей, яким надавав місту Немирову Руського воєводства у Короні Польській магдебурзьке право і герб «Єдиноріг».
Примітки
- Інші назви: Bończe, Buńcza, Buńcze, Genorozecz, Jednorożec, Jenorożec, Rinocerus , Rinocervus, Unicornus.[1][недоступне посилання з серпня 2019]
- (before 24 AD). Book 15. Chapter 1. Section 56.. Geography. Архів оригіналу за 12 липня 2012. Процитовано 18 жовтня 2008.
- (77 AD). Book 8. Chapter 31.. Natural History. trans. John Bostock. Also Book 8. Chapter 30. and Book 11. Chapter 106.
- Niesiecki, Kasper. Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W.X.L. Lwów, 1728. — herb Bończa. — t. 2 — s. 230—233.
- Ferguson G. Signs and Symbols in Christian Art. London — Oxford — New York, 1977, p. 26.
- Friar, Stephen. A New Dictionary of Heraldry. London: Alphabooks/A & C Black, 1987. — p.353-354.
- Лакиер А. Русская геральдика. — Кн. 1. — Спб. 1855, с. 60
-
Gednoroszecz. Rinocervus, que rinocervum album in campo celestino defert. Genus es Italia otum habens, vafrum et versutum; in Poloniam veniens Bonacza i.e. bonum tempus se nominauit quot hodie corrupto vocabulo Bonycza nominatur. Cuius primus pater Myrz .
Długosz J. Insignia seu Clenodia Regis et Regni Poloniae. — Poznań: Zygmunt Celichowski, 1885 // Wielkopolska Biblioteka Cyfrowa [ 20 серпня 2013 у Wayback Machine.]. — С.19. - Paprocki, Bartosz. Herby rycerstwa polskiego. Kraków, 1584. — С. 601 — 604.
-
.…Naprzod tedy Kanonia dal Slachćicowi/ nieiakiemu Mikołaiowi/ ktory sie pisał z Wśćieklic/ z domu Bończa/ ma bydź Jednorożec białły/ w polu błękitnym. Przyniesion do nas ten Herb z Włoch/ predko iakoś iako sie wiara chrześćiańska zacżeła. A tego Włocha muśiano zwać Bonifacyus: y przetok go Bończa zowia… Bielski, Marcin. Kronika Polska. — Kraków, 1597. — C.77.[недоступне посилання з червня 2019]
- Kojałowicz, W. Wijuk. Herbarz Rycerstwa W. X. Litewskiego tak zwany Compendium czyli o klejnotach albo herbach. — Kraków 1897.
- Encyklopedia staropolska. T.1-4. — 1900-1903. — T.3. Jednorożec [ 23 жовтня 2008 у Wayback Machine.]
Czy to prawda nie twierdzę, czy to bajka babia,
Że skoczył jednorożec Noemu z korabia,
Kiedy dla grzechów ludzkich świat potopem ginął,
I on pewnie, nie mając skrzeli, nie wypłynął.
Ludzie grzeszą? a czemuż zwierz i ptak niewinny,
Tonie do wód niebieskich potępiony rynny.
Nie wiem jako się w Polszcze tym pieczętujecie,
Czego choć kiedyś było, dziś niemasz na świecie:
Owszem, starożytności tym snadno dojść tropem.
Mówią, żeśmy są szlachta jeszcze przed Potopem. - Niesiecki, Kasper. Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W.X.L. Lwów, 1728. — herb Bończa. — t. 2 — s. 230-233.
- . Архів оригіналу за 24 вересня 2008. Процитовано 15 жовтня 2008.
- Gloger, Zygmunt. Encyklopedia staropolska. T.1-4. — 1900-1903.
- . Архів оригіналу за 28 серпня 2008. Процитовано 15 жовтня 2008.
- . Архів оригіналу за 5 лютого 2010. Процитовано 15 жовтня 2008.
- . Архів оригіналу за 23 листопада 2010. Процитовано 15 жовтня 2008.
- Michel Pastoureau. Heraldy: Its origins and meaninng. London, 1997. — Р.16 — 19.
- Friar, Stephen. A New Dictionary of Heraldry. London: Alphabooks/A & C Black, 1987. — p.353-354.
- . Архів оригіналу за 6 жовтня 2014. Процитовано 16 жовтня 2008.
- За Я. Длугошем Клемент обіймав єпископську кафедру 12 років, а за Глінкою — 34. Останній у своєму «Єдинорозі» стверджував, що Клемент був посланцем Папи Бенедикта VII до польського князя Мечислава, щоб відвернути його від ідолопоклонства і багатоженства та наставити на шлях християнської віри. Той же Мечислав скористався послугами єпископа, відправивши його з посольством до чеського князя прохати шлюбу з Дубравкою. Втім, дані Глінки не підтверджені жодними джерелами. Niesiecki, Kasper. Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W.X.L. Lwów, 1728. — herb Bończa. — t. 2 — s. 230-233.
- К. Несецький піддає сумніву цю гіпотезу, оскільки ім'я чоловіка не італійське. Niesiecki, Kasper. Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W.X.L. Lwów, 1728. — herb Bończa. — t. 2 — s. 230—233.
- . Архів оригіналу за 23 жовтня 2008. Процитовано 15 жовтня 2008.
- Skowronek, Ewa. Zarys rozwoju osadnictwa na Roztoczu Rawskim // ANNALES. — Lublin, 2002. — VOL. LVII, 10.
Джерела та література
Польською і латиною
- Bielski, Marcin. Kronika Polska. — Kraków, 1597. — C.77.[недоступне посилання з червня 2019]
- Gloger, Zygmunt. Encyklopedia staropolska. T.1-4. — 1900-1903.
- Długosz, Jan. Insignia seu Clenodia Regis et Regni Poloniae. — Poznań: Zygmunt Celichowski, 1885 // Wielkopolska Biblioteka Cyfrowa [ 20 серпня 2013 у Wayback Machine.]
- Kojałowicz, W. Wijuk. Herbarz Rycerstwa W. X. Litewskiego tak zwany Compendium czyli o klejnotach albo herbach. — Kraków 1897.
- Niesiecki, Kasper. Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W.X.L. Lwów, 1728. — herb Bończa. — t. 2 — s. 230-233.
- Okolski, Simon. Orbis Polonus. Krakow, 1642. T.1.
- Paprocki, Bartosz. Herby rycerstwa polskiego. Kraków, 1584. — С. 601 — 604. [ 6 жовтня 2014 у Wayback Machine.]
- Polaczkówna, Helena. Stemmata Polonica; rękopis nr 1114 klejnotów Długosza w Bibliotece Arsenału w Paryżu. — Lwów, 1926. — S.39 [ 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Російською
- (рос.)
- Общий гербовник дворянских родов Российской империи. — Санкт-Петербург, 1797 — 1917 [ 31 грудня 2006 у Wayback Machine.]
- Герб Бонча 1 [ 24 вересня 2008 у Wayback Machine.]
- Герб Бонча 2 [ 28 серпня 2008 у Wayback Machine.]
- Герб Бонча 3 [ 5 лютого 2010 у Wayback Machine.]
- Герб Бонча 4 [ 23 листопада 2010 у Wayback Machine.]
Українською
- В. Лукомський, В. Модзалевський. Малоросійський гербовник.- Київ, 1993.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Category:Boncza |
- (пол.)
- Династична генеалогія [ 13 жовтня 2008 у Wayback Machine.] (пол.)(англ.)
- Індекс прізвищ // Tadeusz Gajl Herby szlacheckie Rzeczypospolitej Obojga Narodów, Wydawnictwo L&L, Gdańsk 2003 [ 14 липня 2007 у Wayback Machine.] (пол.)
- (пол.)
- (англ.)
Ця стаття належить до української Вікіпедії. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Boncha BonczaBoncze Buncza Buncze Genorozecz Jednorozec Jenorozec Rinocerus Rinocervus Unicornus Boncha abo Boncha pol Boncza shlyahetskij gerb italijskogo pohodzhennya Vpershe zgaduyetsya v 1396 roci v sudovih knigah Takozh vidomij yak Golovorig pol Gloworozec abo Yedinorig pol Jednorozec OpisMalij gerb Boncha yavlyaye soboyu shit blakitnogo koloru na yakomu roztashovano bilogo yedinoroga Polozhennya ostannogo na shiti minyalosya zalezhno vid epohi Najchastishe jogo zobrazhali takim sho abo stribaye pravoruch z pidnyatimi perednimi nogami ridshe Velikij gerb Boncha bazuyetsya na malomu i vklyuchaye v sebe sholom baronsku koronu namet blakitnogo koloru pidbitij bilim kolorom i u viglyadi polovini stoyachogo yedinoroga zobrazhenogo na shiti Golovna gerbova figura Bonchi ye mifichnoyu istotoyu U tvorah antichnih avtoriv Strabona Pliniya Eliana Solina ta inshih yedinoroga zobrazhayut yak tvarinu shozhu na konya za obrisami i rozmirami ale shiyeyu olenya na golovi vin maye odin rig dovzhinoyu u dva tri likti hvist podibnij do kabanyachogo nogi yedinoroga nagaduyut slonyachi prote bigaye vin shvidshe za slona Rig yedinoroga maye chudodijnu silu zneshkodzhuvati bud yaki otruti Antichni avtori zaznachayut sho nikomu ne vdavalosya spijmati cyu tvarinu dorosloyu zhivcem hocha deyaki mislivci inkoli lovlyat molodih osobin Dlya cogo vikoristovuyut vrodlivih i garno vbranih divchat pobachivshi yakih yedinorig zabuvaye svoye dikunstvo staye sluhnyanim nemov yagnya i grayetsya z nimi dopoki ne zasne Todi mislivci kidayutsya na nogo i zrizayut rig U hristiyanskij serednovichnij Yevropi yedinorig vistupav simvolom Isusa Hrista yak alegoriya Blagovishennya ta personifikaciya Gospoda narodzhenogo neporochnoyu Divoyu Mariyeyu Ostannya porivnyuvalasya z vrodlivoyu divchinoyu z yakoyu grayetsya yedinorig U geraldici motiv yedinoroga nabuv populyarnosti u 15 stolitti Cej simvol uosoblyuvav dobrochesnist oberezhnist chistotu cnotu ta samopozhertvu Yedinoroga chasto zobrazhali u viglyadi konya z rogom boridkoyu hvostom geraldichnogo leva nogami antilopi ta parnimi kopitami U Shidnij Yevropi zokrema v Koroni Polskij i Velikomu knyazivstvi Litovskomu buv vidomij odin gerb z yedinorogom Boncha yakij takozh mav nazvi Yedinorig Odnorig Golovorig ta inshi Zrazki Nizhche podayutsya opisi i zobrazhennya gerba Boncha z osnovnih polskih gerbovnikiv 15 20 stolit 1462 Yan Dlugosh bilij yedinorig u poli nebesnomu Boncha z Stemmata Polonica Yana Dlugoshazvichajna seredina 15 stolittya 1584 Bartosh Paprockij bilij yedinorig u poli blakitnomu Boncha z Gerbovnika licarstva polskogo Bartosha Paprockogozvichajna 1584 1597 Marcin Belskij bilij yedinorig u poli blakitnomu Boncha z Hroniki Polskoyi Marcina Byelskogozvichajna 1597 konturna 1597 vidozminena 1597 1650 bilij yedinorig pripidnyatij u bigu Pole blakitne v sholomi polovina yedinoroga 1695 Vaclav Potockij u poetichnomu gerbovniku Pochet gerbiv shlyahti Koroni Polskoyi i Velikogo Knyazivstva Litovskogo Poczet herbow szlachty Korony Polskiej i Wielkiego Ksiestwa Litewskiego sklav virsh na gerb Boncha 1728 Kasper Neseckij U poli blakitnomu bilij yedinorig podibnij na konya sho zdijmaye vgoru peredni nogi nibi pospishno bizhit u pravij bik shita i maye na choli konusopodibnij rig nad sholomom i koronoyu polovina takogo yedinoroga yakij na shiti Boncha z Gerbiv i rodiv licarskih Kaspera Neseckogokonturna 1728 1797 Gerbovnik Carstva Polskogo U nebesnomu poli bilij yedinorig vpravo U navershi sholomu polovina takogo yedinoroga Boncha v Gerbovniku Carstva Polskogo skladovij Zagalnogo gerbovnika dvoryanskih rodiv Rosijskoyi imperiyi zvichajna 1797 vidozminena 1797 vidozminena 1797 vidozminena 1797 1903 Sigizmund Gloger u poli sinomu bilij kin z rogom sho stirchit u chola Vidozmineni gerbiZa Gerbovnikom Carstva Polskogo U nebesnomu poli bilij yedinorig peresichenij zolotim pivmisyacem rogami vpravo desho vgoru obernenimi u verhnogo rogu tri zirki shestikutni zoloti u viglyadi trikutnika skerovanogo osnovoyu dodolu U navershi sholomu polovina bilogo yedinoroga vpravo Vikoristovuvali U nebesnomu poli bilij yedinorig z zelenim vinkom na shiyi U navershi sholomu p yat strausovih pir yin Vikoristovuvali U chervonomu poli bilij yedinorig vpravo U navershi sholomu polovina takogo yedinoroga Vikoristovuvali Skarzhinski PohodzhennyaDostovirnih pismovih svidchen pro pohodzhennya Bonchi nemaye Rezultati doslidnikiv geraldiki 2 yi polovini 20 stolittya pokazuyut sho pershi gerbi z yavilisya u 12 stolitti v Zahidnij Yevropi a gerbi z yedinorogom nabuli populyarnosti v 15 stolitti Vtim geroldi 16 18 stolit odnostajno vvazhali sho do Shidnoyi Yevropi Boncha bula zanesena z Italiyi cherez Polshu u 10 stolitti nevdovzi pislya prijnyattya polyakami hristiyanstva Tak za odniyeyu gipotezoyu gerb z yedinorogom do Polshi vpershe prinis Klement yepiskop Krushvickij abo Kuyavskij Vin pribuv u 994 roci na misce pershogo yepiskopa pl za dozvolu Papi Rimskogo Benedikta VII i buv zgodom pohovanij u Smogorevo Tak pishe B Paprockij cituyuchi Ya Dlugosha Prote ostannij stverdzhuvav sho v 1005 roci Klement zastupiv pokijnogo Urbana na kafedri Vroclava v Sileziyi a ne Krushvici i pomer 1027 roku Gipotezu Paprockogo zaperechuvav S Damalevich yakij doslidiv poslidovnist yepiskopiv Krushvickih abo Kuyavskih vid starodavnih chasiv do 17 stolittya i ne znajshov vidomostej pro cogo Klementa K Neseckij vvazhav sho zvazhayuchi na dani Paprockogo Klement musiv buti yepiskopom Smogorevo a ne Krushvici chi Kuyaviyi Za inshoyu gipotezoyu gerb z yedinorogom prinis do Polshi znatnij cholovik z Italiyi na im ya Mir abo Merb yakij pribuv razom z pl yepiskopom Krakivskim Cogo cholovika lyub yazno prijnyav polskij monarh Mechislav i nadiliv mayetkami Brat Mira Klement otrimav yepiskopiyu v Krushvici a sam Merb zasnuvav poselennya bilya Kozlovskogo mayetku v Mazoviyi nepodalik Chervenska yake nazvav Boncha Za perekazami nashadki zasnovnika volodili cim poselennyam do 16 stolittya Na dumku S Okolskogo spravzhnim imenem Mira bulo Bonifacij sho polskoyu zvuchalo yak Boncha tomu jogo samogo jogo gerb i mayetki takozh zvalisya Boncheyu Krim cogo cholovik pohodiv z rodini Bontempo sho italijskoyu oznachalo dobrij chas a v polskij peretvorilosya na Boncha B Paprockij zgaduye dvoh siniv Merba pid 1061 rokom Mikolaya i Bogusha yaki v listah pidpisuvalis yak NN z Vsteklic Lambert Zula yepiskop Krakivskij doruchiv yim razom zi svyatim Stanislavom Muchenikom Krakivsku kanoniyu RodiU Koroni Polskij i Velikomu knyazivstvi Litovskomu gerb Boncha yak i inshi shlyahetski gerbi nadavavsya abo zatverdzhuvavsya monarshim privileyem Na vidminu vid Zahidnoyi Yevropi v yakij kozhnij rid mav svij originalnij gerb v Polshi Litvi i Rusi dekilka nesporidnenih rodiv zazvichaj nalezhali do odnogo viznachenogo gerbu sho ne zminyuvavsya Cya sistema porodila unikalnij zvichaj imenuvannya shlyahtichiv koli okrim imeni i rodovogo prizvisha vkazuvalas nazva gerbu napriklad Stefan Hmeleckij gerbu Boncha abo Yan Fredro gerbu Boncha Postupovo gerbove im ya stalo nevid yemnoyu chastinoyu imeni peretvorivshis u podvijni prizvisha yak Bonch Osmolovskij abo Bonch Bruyevich Zagalom do gerba Boncha nalezhalo ponad 140 shlyahetskih rodin a slovo Boncha stalo chastinoyu prizvish blizko 240 osib B Babinowski Babinski Badeni Badeni Badowski Baniewicz Bankowski Barwikowski Bartynowski Bartoszewski Bartoszynski Barszczewski Bernat Bieronski Bystrzycki Bialobrzeski Biniewicz Bogdani Bohdan Bogdanovichi Bohdanowicz Bogdziewicz Boguniewski Bonecki Boniecki Bonicki Bonkiewicz Bonki Bonko Borodenko Borodzic Borodzicz Bochdan Bojarski Braciejowski Braciejewski Breski Brzeski Briski Brzyski Brozicki Brujewicz Brzostowski Buza Bukowski Bukszewski Burnecki V Wasoski Wasocki Wasniewski Wasnioski Wielgo Wielgowic Wierzchowski Wyspianski Vilgi Wilga Wilgierd G Gawski Gasparski Gaczkowski Godzimierski Godkowski Godlewski Gozimierski Golaszewski Golyani Golian Gottartowski Grochowski Gulinski Gulbinski D Dalanowski Domagalski Drylinski Dygulski Zh Zelasinski Zelazinski Zholkevski Zolkiewski Zrebiecki Zrebiecki Z Zawerski Zachert Zdrojkowski Zdroykowski Zimnoch Zrebiecki Zrzebiecki I Izycki J Jodlowski K Kargowski Kierski Kloda Klonowski Krajow Krakowiecki Krakow Krzewski Krzeski Kulacki Kulwinski Kunicki Kunicki L Linczowski Lisowski Lissowski Lyubecki Lubecki Lubkowski Lokuciejewski Lokuciewski Lubkowski Lubkowski Buza M Markowicz Markowski Miaskowski Mieczkowski Mierzb Mikulowski Milewski Modzelewski Moraniecki N Nagorny Niebrzegowski Niedabylski Niedobylski O Ozdowski Olenikow Olfinier Osmolowski Osmolski Osmolski Osmulski Ottenhausen P Parznicki Parchwic Pencula Pieczynski Pioro Plonczyk Pokrzywnicki Postruski Postrucki Prawidlnicki Prachwicz Przywinski R Radawiecki Ratowt Rybczewski Rybczowski Romanenko Romaneczko Romanovski Romanowski Romanchenki Romanczenko Rudziewicki Rutkowski Ruszkowski S Swaraczewski Skarzynski Skarzhinski Skarzynski Skwarski Skokowski Skorowski Skoczewski Skrzydlewski Skrzynecki Skronowski Snawacki Smietanka Solikowski Sohi Socha Srzebiecki Stepinski Stogniew Strzebielinski Strzebiecki Strelbicki Strzelbicki Strzeszkowski T Tabiszewski Tomaszewski Tomaszowski Toroszowski Trebecki Trebecki Trosciel Troszczel Truszkowski Turno Turobojski Turoboyski U Uzdowski Uszdowski F Fink Foksi Fox Franceson Fredro Fredro H Halecki Chalecki Harlenski Charleski Charchowski Chylinski Chilarski Hmelecki Chmielecki Chobotkowski Chodnowski Chodosowski Chometowski Chrapek Chroscichowski Chrosciechowski Chrosciejowski Chroscikowski Chruscikowski Ch Czyzykowski Cichosz Sh Szablowski Szablowski Szarewicz Szerzenski Szerzynski Szerszenski Szyszylowicz Szyskowski Szuszkowski Ya Jablonski Jacimierski Jacimirski Mista gerboviVishtinec 8 veresnya 1570 roku polskij korol i velikij knyaz litovskij Sigizmund II Avgust nadav mistu Vishtinec u Velikomu knyazivstvi Litovskomu magdeburzke pravo i gerb Yedinorig Misto malo vlasnu pechatku z zobrazhennyam yedinoroga ta napisom Pechatka mista Vishtincya vilnogo r 1570 Pieczec miasta Wisztynca wolnego r 1570 Nemiriv 1580 roku polskij korol i velikij knyaz litovskij Stefan Batorij daruvav privilej yakim nadavav mistu Nemirovu Ruskogo voyevodstva u Koroni Polskij magdeburzke pravo i gerb Yedinorig Pechatka mista Vishtincya Vilnogo 1570 roku Suchasnij gerb mistechka Vishtinec Gerb mistechka NemirovaPrimitkiInshi nazvi Boncze Buncza Buncze Genorozecz Jednorozec Jenorozec Rinocerus Rinocervus Unicornus 1 nedostupne posilannya z serpnya 2019 before 24 AD Book 15 Chapter 1 Section 56 Geography Arhiv originalu za 12 lipnya 2012 Procitovano 18 zhovtnya 2008 77 AD Book 8 Chapter 31 Natural History trans John Bostock Also Book 8 Chapter 30 and Book 11 Chapter 106 Niesiecki Kasper Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W X L Lwow 1728 herb Boncza t 2 s 230 233 Ferguson G Signs and Symbols in Christian Art London Oxford New York 1977 p 26 Friar Stephen A New Dictionary of Heraldry London Alphabooks A amp C Black 1987 p 353 354 Lakier A Russkaya geraldika Kn 1 Spb 1855 s 60 Gednoroszecz Rinocervus que rinocervum album in campo celestino defert Genus es Italia otum habens vafrum et versutum in Poloniam veniens Bonacza i e bonum tempus se nominauit quot hodie corrupto vocabulo Bonycza nominatur Cuius primus pater Myrz Dlugosz J Insignia seu Clenodia Regis et Regni Poloniae Poznan Zygmunt Celichowski 1885 Wielkopolska Biblioteka Cyfrowa 20 serpnya 2013 u Wayback Machine S 19 Paprocki Bartosz Herby rycerstwa polskiego Krakow 1584 S 601 604 Naprzod tedy Kanonia dal Slachcicowi nieiakiemu Mikolaiowi ktory sie pisal z Wscieklic z domu Boncza ma bydz Jednorozec bially w polu blekitnym Przyniesion do nas ten Herb z Wloch predko iakos iako sie wiara chrzescianska zaczela A tego Wlocha musiano zwac Bonifacyus y przetok go Boncza zowia Bielski Marcin Kronika Polska Krakow 1597 C 77 nedostupne posilannya z chervnya 2019 Kojalowicz W Wijuk Herbarz Rycerstwa W X Litewskiego tak zwany Compendium czyli o klejnotach albo herbach Krakow 1897 Encyklopedia staropolska T 1 4 1900 1903 T 3 Jednorozec 23 zhovtnya 2008 u Wayback Machine Czy to prawda nie twierdze czy to bajka babia Ze skoczyl jednorozec Noemu z korabia Kiedy dla grzechow ludzkich swiat potopem ginal I on pewnie nie majac skrzeli nie wyplynal Ludzie grzesza a czemuz zwierz i ptak niewinny Tonie do wod niebieskich potepiony rynny Nie wiem jako sie w Polszcze tym pieczetujecie Czego choc kiedys bylo dzis niemasz na swiecie Owszem starozytnosci tym snadno dojsc tropem Mowia zesmy sa szlachta jeszcze przed Potopem Niesiecki Kasper Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W X L Lwow 1728 herb Boncza t 2 s 230 233 Arhiv originalu za 24 veresnya 2008 Procitovano 15 zhovtnya 2008 Gloger Zygmunt Encyklopedia staropolska T 1 4 1900 1903 Arhiv originalu za 28 serpnya 2008 Procitovano 15 zhovtnya 2008 Arhiv originalu za 5 lyutogo 2010 Procitovano 15 zhovtnya 2008 Arhiv originalu za 23 listopada 2010 Procitovano 15 zhovtnya 2008 Michel Pastoureau Heraldy Its origins and meaninng London 1997 R 16 19 Friar Stephen A New Dictionary of Heraldry London Alphabooks A amp C Black 1987 p 353 354 Arhiv originalu za 6 zhovtnya 2014 Procitovano 16 zhovtnya 2008 Za Ya Dlugoshem Klement obijmav yepiskopsku kafedru 12 rokiv a za Glinkoyu 34 Ostannij u svoyemu Yedinorozi stverdzhuvav sho Klement buv poslancem Papi Benedikta VII do polskogo knyazya Mechislava shob vidvernuti jogo vid idolopoklonstva i bagatozhenstva ta nastaviti na shlyah hristiyanskoyi viri Toj zhe Mechislav skoristavsya poslugami yepiskopa vidpravivshi jogo z posolstvom do cheskogo knyazya prohati shlyubu z Dubravkoyu Vtim dani Glinki ne pidtverdzheni zhodnimi dzherelami Niesiecki Kasper Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W X L Lwow 1728 herb Boncza t 2 s 230 233 K Neseckij piddaye sumnivu cyu gipotezu oskilki im ya cholovika ne italijske Niesiecki Kasper Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W X L Lwow 1728 herb Boncza t 2 s 230 233 Arhiv originalu za 23 zhovtnya 2008 Procitovano 15 zhovtnya 2008 Skowronek Ewa Zarys rozwoju osadnictwa na Roztoczu Rawskim ANNALES Lublin 2002 VOL LVII 10 Dzherela ta literaturaPolskoyu i latinoyu Bielski Marcin Kronika Polska Krakow 1597 C 77 nedostupne posilannya z chervnya 2019 Gloger Zygmunt Encyklopedia staropolska T 1 4 1900 1903 Dlugosz Jan Insignia seu Clenodia Regis et Regni Poloniae Poznan Zygmunt Celichowski 1885 Wielkopolska Biblioteka Cyfrowa 20 serpnya 2013 u Wayback Machine Kojalowicz W Wijuk Herbarz Rycerstwa W X Litewskiego tak zwany Compendium czyli o klejnotach albo herbach Krakow 1897 Niesiecki Kasper Herby i familie rycerskie tak w Koronie jako y w W X L Lwow 1728 herb Boncza t 2 s 230 233 Okolski Simon Orbis Polonus Krakow 1642 T 1 Paprocki Bartosz Herby rycerstwa polskiego Krakow 1584 S 601 604 6 zhovtnya 2014 u Wayback Machine Polaczkowna Helena Stemmata Polonica rekopis nr 1114 klejnotow Dlugosza w Bibliotece Arsenalu w Paryzu Lwow 1926 S 39 4 bereznya 2016 u Wayback Machine Rosijskoyu ros Obshij gerbovnik dvoryanskih rodov Rossijskoj imperii Sankt Peterburg 1797 1917 31 grudnya 2006 u Wayback Machine Gerb Boncha 1 24 veresnya 2008 u Wayback Machine Gerb Boncha 2 28 serpnya 2008 u Wayback Machine Gerb Boncha 3 5 lyutogo 2010 u Wayback Machine Gerb Boncha 4 23 listopada 2010 u Wayback Machine Ukrayinskoyu V Lukomskij V Modzalevskij Malorosijskij gerbovnik Kiyiv 1993 PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Category Boncza pol Dinastichna genealogiya 13 zhovtnya 2008 u Wayback Machine pol angl Indeks prizvish Tadeusz Gajl Herby szlacheckie Rzeczypospolitej Obojga Narodow Wydawnictwo L amp L Gdansk 2003 14 lipnya 2007 u Wayback Machine pol pol angl Cya stattya nalezhit do dobrih statej ukrayinskoyi Vikipediyi