Бе́ла Тарр (угор. Tarr Béla; нар. 21 липня 1955, Печ) — майстер угорського авторського кіно, що після прем'єри фільму «Туринський кінь» (2011) оголосив про відхід з кінематографа.
Бела Тарр | |
---|---|
угор. Tarr Béla | |
![]() | |
Народився | 21 липня 1955[1][2][…] (68 років) Печ, Угорщина[1] |
Країна | ![]() |
Національність | угорець |
Діяльність | кінорежисер |
Alma mater | Університет театрального та кінематографічного мистецтва (1981) |
Знання мов | угорська[5] |
Роки активності | 1971 — тепер. час |
Посада | голова[6] |
Батько | d |
Мати | d |
Брати, сестри | d |
У шлюбі з | Агнеш Граніцкі |
Нагороди | "Срібний ведмідь" (2010) |
IMDb | ID 0850601 |
|
Біографія
У віці 16-ти років Тарр створив свій перший фільм: двадцятихвилинну документальну стрічку про циганську трудову бригаду, яка пише лист про безробіття Яношу Кадару. Дебют режисера привернув увагу важливої угорської кіноінституції тих років — Студії Бели Балаша. Реакція чиновників на цей документальний фільм була різко негативною, внаслідок чого Тарру не вдалося вступити до університету, де він збирався вивчати філософію.
Потім Тарр навчався в Будапештській академії театру і кіно. У 1989-1990 роках стипендіат в Берліні, з 1990 року — викладач Берлінської кіноакадемії.
Перші фільми Тарра близькі до пошуків «документального реалізму» в кінематографі Східної Європи, включаючи відмову від професійних акторів. Починаючи з телеекранізації «Макбета» (повнометражного фільму, знятого двома епізодами), Тарр йде до більш узагальненої, медитативної поетики, залишаючись, проте, в тісному зв'язку з повсякденністю, біографією та історією. Всі фільми після 1985 року зняті за сценаріями однолітка Тарра, письменника Ласло Краснахоркаі.
Серед важливих для нього в юності фільмів Тарр називає стрічки Брессона, Одзу, Кассаветіса. Критика часто порівнює його з Тарковським, Антоніоні та Ангелопулосом.
У 1990-ті роки Бела Тарр був відносно маловідомим, проте в 2000-і роки його творчість пропагували такі гуру артхаусної критики, як Джонатан Розенбаум. У 2007 році, коли режисер з новим фільмом вперше був запрошений на Каннський кінофестиваль, супроводжуюча увага преси сприяла переоцінці всього творчого доробку режисера.
Ретроспективи Тарра не раз проходили в Німеччині, Франції, США, Канаді. Критики зараховують його до провідних європейських майстрів середнього покоління. Під час опитування 846 кінокритиків, що проводилося у 2012 році журналом Sight & Sound, за 7-годинний «Сатантанго» Тарра було подано стільки ж голосів, скільки і за такі загальновизнані шедеври, як «Метрополіс», «Психо» і «Солодке життя».
У 2011 році на Берлінському кінофестивалі останній фільм Тарра, «Туринський кінь», був удостоєний другого за значимістю призу — «Срібного ведмедя».
Фільмографія
- 1979 — Родинне гніздо / Családi tüzfészek — премія угорської кінокритики, премія кінофестивалю в Мангаймі
- 1981 — Аутсайдер / Szabadgyalog
- 1982 — Панельні люди / Panelkapcsolat
- 1982 — Макбет / Macbeth
- 1985 — Осінній альманах / Öszi almanach
- 1988 — Прокляття / Kárhozat, сценарій Ласло Краснахоркаі
- 1990 — City Life, епізод «Останній пароплав» (документальний фільм)
- 1994 — Сатанинське танго / Sátántangó, за однойменним романом Л. Краснахоркаі; премія Берлінського кінофестивалю
- 1995 — Подорож по рівнині / Utazás az Alföldön — короткометражний
- 2000 — Гармонії Веркмейстера / Werckmeister harmóniák, за романом Л. Краснахоркаі «Меланхолія опору»), премія читачів Берлінер Цайтунг на Берлінському кінофестивалі
- 2004 — Образи Європи / Visions of Europe, епізод «Пролог», документальний
- 2007 — Людина з Лондона / угор. A londoni férfi / фр. L'homme de Londres — учасник конкурсної програми 60-го Каннського кінофестивалю
- 2010 — Туринський кінь / A Torinói ló (Великий приз журі «Срібний ведмідь» 61-го Берлінського МКФ)
Улюблені фільми Тарра
- «Навмання, Бальтазар»
- «Берлін-Александерплац»
- «Несамовитість»
- «М»
- «Пристрасті Жанни д'Арк»
- «Без надії»
- «Токійська повість»
- «Жити своїм життям»
Опитування (2012)
Нагороди
- 2003: Премія імені Кошута
- 2011: «Параджановський талер» — премія імені Параджанова «за досягнення в кінематографі» (Єреванський кінофестиваль «Золотий абрикос»)
Література
- Jensen J. Béla Tarr. Budapest: Filmunio Hungary, 2001.
Примітки
- Deutsche Nationalbibliothek Record #1020678070 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- Béla Tarr — 2010.
- Filmportal.de — 2005.
- Museum of Modern Art online collection
- Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- https://fidelio.hu/szinhaz/tarr-bela-a-freeszfe-egyesulet-elnoksegenek-uj-vezetoje-174544.html
- (англ.). BFI. Архів оригіналу за 13 липня 2013. Процитовано 2013-7-2.
Посилання
- Бела Тарр на сайті IMDb (англ.)
- (англ.)
- (англ.)
- Стаття про творчість [ 28 жовтня 2018 у Wayback Machine.] (англ.)
- Про співдружність Тарр-Краснахоркаі [ 26 травня 2007 у Wayback Machine.] (англ.)
- (фр.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Be la Tarr ugor Tarr Bela nar 21 lipnya 1955 Pech majster ugorskogo avtorskogo kino sho pislya prem yeri filmu Turinskij kin 2011 ogolosiv pro vidhid z kinematografa Bela Tarrugor Tarr BelaNarodivsya21 lipnya 1955 1955 07 21 1 2 68 rokiv Pech Ugorshina 1 Krayina Ugorshina 4 NacionalnistugorecDiyalnistkinorezhiserAlma materUniversitet teatralnogo ta kinematografichnogo mistectva 1981 Znannya movugorska 5 Roki aktivnosti1971 teper chasPosadagolova 6 BatkodMatidBrati sestridU shlyubi zAgnesh GranickiNagorodi Sribnij vedmid 2010 IMDbID 0850601 Mediafajli u VikishovishiBiografiyaU vici 16 ti rokiv Tarr stvoriv svij pershij film dvadcyatihvilinnu dokumentalnu strichku pro cigansku trudovu brigadu yaka pishe list pro bezrobittya Yanoshu Kadaru Debyut rezhisera privernuv uvagu vazhlivoyi ugorskoyi kinoinstituciyi tih rokiv Studiyi Beli Balasha Reakciya chinovnikiv na cej dokumentalnij film bula rizko negativnoyu vnaslidok chogo Tarru ne vdalosya vstupiti do universitetu de vin zbiravsya vivchati filosofiyu Potim Tarr navchavsya v Budapeshtskij akademiyi teatru i kino U 1989 1990 rokah stipendiat v Berlini z 1990 roku vikladach Berlinskoyi kinoakademiyi Pershi filmi Tarra blizki do poshukiv dokumentalnogo realizmu v kinematografi Shidnoyi Yevropi vklyuchayuchi vidmovu vid profesijnih aktoriv Pochinayuchi z teleekranizaciyi Makbeta povnometrazhnogo filmu znyatogo dvoma epizodami Tarr jde do bilsh uzagalnenoyi meditativnoyi poetiki zalishayuchis prote v tisnomu zv yazku z povsyakdennistyu biografiyeyu ta istoriyeyu Vsi filmi pislya 1985 roku znyati za scenariyami odnolitka Tarra pismennika Laslo Krasnahorkai Sered vazhlivih dlya nogo v yunosti filmiv Tarr nazivaye strichki Bressona Odzu Kassavetisa Kritika chasto porivnyuye jogo z Tarkovskim Antonioni ta Angelopulosom U 1990 ti roki Bela Tarr buv vidnosno malovidomim prote v 2000 i roki jogo tvorchist propaguvali taki guru arthausnoyi kritiki yak Dzhonatan Rozenbaum U 2007 roci koli rezhiser z novim filmom vpershe buv zaproshenij na Kannskij kinofestival suprovodzhuyucha uvaga presi spriyala pereocinci vsogo tvorchogo dorobku rezhisera Retrospektivi Tarra ne raz prohodili v Nimechchini Franciyi SShA Kanadi Kritiki zarahovuyut jogo do providnih yevropejskih majstriv serednogo pokolinnya Pid chas opituvannya 846 kinokritikiv sho provodilosya u 2012 roci zhurnalom Sight amp Sound za 7 godinnij Satantango Tarra bulo podano stilki zh golosiv skilki i za taki zagalnoviznani shedevri yak Metropolis Psiho i Solodke zhittya U 2011 roci na Berlinskomu kinofestivali ostannij film Tarra Turinskij kin buv udostoyenij drugogo za znachimistyu prizu Sribnogo vedmedya Filmografiya1979 Rodinne gnizdo Csaladi tuzfeszek premiya ugorskoyi kinokritiki premiya kinofestivalyu v Mangajmi 1981 Autsajder Szabadgyalog 1982 Panelni lyudi Panelkapcsolat 1982 Makbet Macbeth 1985 Osinnij almanah Oszi almanach 1988 Proklyattya Karhozat scenarij Laslo Krasnahorkai 1990 City Life epizod Ostannij paroplav dokumentalnij film 1994 Sataninske tango Satantango za odnojmennim romanom L Krasnahorkai premiya Berlinskogo kinofestivalyu 1995 Podorozh po rivnini Utazas az Alfoldon korotkometrazhnij 2000 Garmoniyi Verkmejstera Werckmeister harmoniak za romanom L Krasnahorkai Melanholiya oporu premiya chitachiv Berliner Cajtung na Berlinskomu kinofestivali 2004 Obrazi Yevropi Visions of Europe epizod Prolog dokumentalnij 2007 Lyudina z Londona ugor A londoni ferfi fr L homme de Londres uchasnik konkursnoyi programi 60 go Kannskogo kinofestivalyu 2010 Turinskij kin A Torinoi lo Velikij priz zhuri Sribnij vedmid 61 go Berlinskogo MKF Ulyubleni filmi Tarra Navmannya Baltazar Berlin Aleksanderplac Nesamovitist M Pristrasti Zhanni d Ark Bez nadiyi Tokijska povist Zhiti svoyim zhittyam Opituvannya Sight amp Sound 2012 Nagorodi2003 Premiya imeni Koshuta 2011 Paradzhanovskij taler premiya imeni Paradzhanova za dosyagnennya v kinematografi Yerevanskij kinofestival Zolotij abrikos LiteraturaJensen J Bela Tarr Budapest Filmunio Hungary 2001 PrimitkiDeutsche Nationalbibliothek Record 1020678070 Gemeinsame Normdatei 2012 2016 d Track Q27302d Track Q36578 Bela Tarr 2010 d Track Q29861311 Filmportal de 2005 d Track Q15706812 Museum of Modern Art online collection d Track Q73268604 Bibliotheque nationale de France BNF platforma vidkritih danih 2011 d Track Q19938912d Track Q54837d Track Q193563 https fidelio hu szinhaz tarr bela a freeszfe egyesulet elnoksegenek uj vezetoje 174544 html angl BFI Arhiv originalu za 13 lipnya 2013 Procitovano 2013 7 2 PosilannyaBela Tarr na sajti IMDb angl angl angl Stattya pro tvorchist 28 zhovtnya 2018 u Wayback Machine angl Pro spivdruzhnist Tarr Krasnahorkai 26 travnya 2007 u Wayback Machine angl fr