Ця стаття містить правописні, лексичні, граматичні, стилістичні або інші мовні помилки, які треба виправити. |
Адольф Отто Рейнгольд Віндаус (нім. Adolf Otto Reinhold Windaus; 25 грудня 1876, Берлін — 9 червня 1959, Геттінген) — німецький біохімік і хімік-органік.
![]() | |
---|---|
нім. Adolf Windaus | |
![]() | |
Народився | 25 грудня 1876 Берлін |
Помер | 9 червня 1959 (82 роки) Геттінген |
Поховання | d[1] |
Країна | ![]() |
Діяльність | хімік, викладач університету |
Alma mater | HU Berlin Фрайбурзький університет d |
Галузь | Хімія |
Заклад | Геттінгенський університет |
Посада | професор |
Вчителі | Герман Еміль Фішер |
Відомі учні | Адольф Бутенандт |
Аспіранти, докторанти | Адольф Бутенандт d |
Членство | Леопольдина Баварська академія наук Геттінгенська академія наук Прусська академія наук |
У шлюбі з | d |
Нагороди | |
Біографія
Адольф Отто Рейнгольд Віндаус народився в Берліні. Його батько, Адольф Віндаус, походив з сім'ї текстильних фабрикантів, а мати, Маргарет (Ельстер) Віндаус, — з родини майстрів художнього промислу. Хлопчик здобув середню освіту у французькій гімназії в Берліні, де в основному вивчалася література, а науці приділялося дуже мало часу. Але Віндаус, натхненний книгами про відкриття в галузі бактеріології, зроблені Робертом Кохом і Луї Пастером, вирішив стати лікарем.
У 1895 р. Віндаус розпочав вивчення медицини в Берлінському університеті. Водночас він відвідував лекції хіміка Еміля Фішера, чий інтерес до застосування хімії у фізіології імпонував Віндаусу. Склавши в 1897 р. вступний іспит з медицини, Віндаус продовжив навчання у Фрайбурзькому університеті. Він вивчав хімію у відомого німецького науковця Генріха Кіліані й, вирішивши розлучитися з колишніми планами на медичну кар'єру, написав дисертацію з серцевих отрут дигіталісу. За цю роботу йому 1899 року був присвоєний докторський ступінь з хімії.
Відслуживши рік на військовій службі в Берліні, Віндаус повернувся до Фрайбурга, де у 1903 р. став лектором, а три роки потому — асистент-професором. 1913 року його призначили професором прикладної медичної хімії в Інсбруцькому університеті в Австрії. 1915 року Віндаус повернувся до Німеччини, обійнявши посаду професора хімії й директора лабораторії загальної хімії (нині Хімічний інститут) Геттінгенського університету, де пропрацював 29 років.
Помер вчений у віці 82 років в Геттінгені в 1959 р.
Родина
У 1915 р. Віндаус одружився з Елізабет Реса. Від цього шлюбу у них народилися два сини й донька.
Наукова діяльність
Головним напрямком досліджень, які проводив Віндаус, було встановлення зв'язку між біологічно важливими хімічними речовинами. Кіліані запропонував йому зайнятися вивченням будови холестерину. У той час мало що було відомо про структуру та функції цієї широко розповсюдженої речовини, і Віндаус вважав, що вона має бути тісно пов'язаною з іншими біологічними сполуками, відомими під назвою «стерини». Стерини — (складні органічні сполуки, які не містять азоту й складаються з чотирьох плоских кілець з різними бічними ланцюгами) — зустрічаються в різних формах клітин тварин, рослин і грибів. Найвідоміший з них, холестерин, був вперше виявлений ув жовчному камені людини. Холестерин часто пов'язують з серцевими захворюваннями й артеріосклерозом, він зустрічається у великих кількостях у клітинах мозку й корі надниркових залоз.
На початку XX ст. Генріх Віланд, вивчаючи жовчні кислоти, виділив сполуку, названу холановою кислотою. 1919 року Віндаус отримав таку ж кислоту з холестерину, довівши цим хімічну спорідненість холестерину й жовчних кислот. Залишалося незрозумілим, чи відповідає встановлена хімічна спорідненість цьому біологічному зв'язку.
У цей період своєї наукової діяльності Віндаус зацікавився вивченням вітамінів — органічних речовин, необхідних організму людини і тварин для нормального росту та забезпечення життєдіяльності.
Нагороди
1928 року вчений був відзначений Нобелівською премією з хімії «За роботи з вивчення будови стеринів і їхні зв'язки з вітамінною групою». У своїй вступній промові від імені Шведської королівської академії наук X. Г. Седербаум сказав: «У результаті терплячої й висококваліфікованої роботи Віндаусу вдалося отримати в чистому вигляді декілька дигіталіс-глюкозидів і їхніх сполук … Таким чином, було доведено, що ці серцеві отрути рослинного походження безпосередньо пов'язані, з одного боку, з холестерином і жовчними кислотами, а з іншого — з серцевою отрутою тваринного походження, буфотоксином, який з великим успіхом вивчав Генріх Віланд». Далі Седербаум підкреслив важливе значення проведених досліджень Віндаусом вітаміну D.
Віндаус отримав безліч нагород, у тому числі медаль Луї Пастера Французької академії наук (1938), медаль Гете — Інституту Гете (1941) і німецький урядовий великий орден «За заслуги» із зіркою (1956). Був почесним доктором Геттінгенського, Мюнхенського, Фрайбурзького і Ганноверського університетів, членом Геттінгенської академії наук.
Джерела
- Karl Dimroth: Das Portrait: Adolf Windaus 1876–1959. In: Chemie in unserer Zeit. 10, Nr. 6, ISSN 0009-2851, S. 175–179 (DOI:10.1002/ciuz.19760100603).
- Axel W. Bauer: Windaus, Adolf. In: Werner E. Gerabek, Bernhard D. Haage, Gundolf Keil, Wolfgang Wegner (Hrsg.): Enzyklopädie Medizingeschichte. Walter de Gruyter, Berlin/ New York 2005, , S. 1499 f.
- Find a Grave — 1996.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mistit pravopisni leksichni gramatichni stilistichni abo inshi movni pomilki yaki treba vipraviti Vi mozhete dopomogti vdoskonaliti cyu stattyu pogodivshi yiyi iz chinnimi movnimi standartami Adolf Otto Rejngold Vindaus nim Adolf Otto Reinhold Windaus 25 grudnya 1876 Berlin 9 chervnya 1959 Gettingen nimeckij biohimik i himik organik Adolf Otto Rejngold Vindausnim Adolf WindausNarodivsya25 grudnya 1876 1876 12 25 BerlinPomer9 chervnya 1959 1959 06 09 82 roki GettingenPohovannyad 1 Krayina FRNDiyalnisthimik vikladach universitetuAlma materHU Berlin Frajburzkij universitet dGaluzHimiyaZakladGettingenskij universitetPosadaprofesorVchiteliGerman Emil FisherVidomi uchniAdolf ButenandtAspiranti doktorantiAdolf Butenandt dChlenstvoLeopoldina Bavarska akademiya nauk Gettingenska akademiya nauk Prusska akademiya naukU shlyubi zdNagorodid 1927 medal Gete za mistectvo i nauku 1941 Adolf Otto Rejngold Vindaus u VikishovishiBiografiyaAdolf Otto Rejngold Vindaus narodivsya v Berlini Jogo batko Adolf Vindaus pohodiv z sim yi tekstilnih fabrikantiv a mati Margaret Elster Vindaus z rodini majstriv hudozhnogo promislu Hlopchik zdobuv serednyu osvitu u francuzkij gimnaziyi v Berlini de v osnovnomu vivchalasya literatura a nauci pridilyalosya duzhe malo chasu Ale Vindaus nathnennij knigami pro vidkrittya v galuzi bakteriologiyi zrobleni Robertom Kohom i Luyi Pasterom virishiv stati likarem U 1895 r Vindaus rozpochav vivchennya medicini v Berlinskomu universiteti Vodnochas vin vidviduvav lekciyi himika Emilya Fishera chij interes do zastosuvannya himiyi u fiziologiyi imponuvav Vindausu Sklavshi v 1897 r vstupnij ispit z medicini Vindaus prodovzhiv navchannya u Frajburzkomu universiteti Vin vivchav himiyu u vidomogo nimeckogo naukovcya Genriha Kiliani j virishivshi rozluchitisya z kolishnimi planami na medichnu kar yeru napisav disertaciyu z sercevih otrut digitalisu Za cyu robotu jomu 1899 roku buv prisvoyenij doktorskij stupin z himiyi Vidsluzhivshi rik na vijskovij sluzhbi v Berlini Vindaus povernuvsya do Frajburga de u 1903 r stav lektorom a tri roki potomu asistent profesorom 1913 roku jogo priznachili profesorom prikladnoyi medichnoyi himiyi v Insbruckomu universiteti v Avstriyi 1915 roku Vindaus povernuvsya do Nimechchini obijnyavshi posadu profesora himiyi j direktora laboratoriyi zagalnoyi himiyi nini Himichnij institut Gettingenskogo universitetu de propracyuvav 29 rokiv Pomer vchenij u vici 82 rokiv v Gettingeni v 1959 r RodinaU 1915 r Vindaus odruzhivsya z Elizabet Resa Vid cogo shlyubu u nih narodilisya dva sini j donka Naukova diyalnistGolovnim napryamkom doslidzhen yaki provodiv Vindaus bulo vstanovlennya zv yazku mizh biologichno vazhlivimi himichnimi rechovinami Kiliani zaproponuvav jomu zajnyatisya vivchennyam budovi holesterinu U toj chas malo sho bulo vidomo pro strukturu ta funkciyi ciyeyi shiroko rozpovsyudzhenoyi rechovini i Vindaus vvazhav sho vona maye buti tisno pov yazanoyu z inshimi biologichnimi spolukami vidomimi pid nazvoyu sterini Sterini skladni organichni spoluki yaki ne mistyat azotu j skladayutsya z chotiroh ploskih kilec z riznimi bichnimi lancyugami zustrichayutsya v riznih formah klitin tvarin roslin i gribiv Najvidomishij z nih holesterin buv vpershe viyavlenij uv zhovchnomu kameni lyudini Holesterin chasto pov yazuyut z sercevimi zahvoryuvannyami j arteriosklerozom vin zustrichayetsya u velikih kilkostyah u klitinah mozku j kori nadnirkovih zaloz Na pochatku XX st Genrih Viland vivchayuchi zhovchni kisloti vidiliv spoluku nazvanu holanovoyu kislotoyu 1919 roku Vindaus otrimav taku zh kislotu z holesterinu dovivshi cim himichnu sporidnenist holesterinu j zhovchnih kislot Zalishalosya nezrozumilim chi vidpovidaye vstanovlena himichna sporidnenist comu biologichnomu zv yazku U cej period svoyeyi naukovoyi diyalnosti Vindaus zacikavivsya vivchennyam vitaminiv organichnih rechovin neobhidnih organizmu lyudini i tvarin dlya normalnogo rostu ta zabezpechennya zhittyediyalnosti Nagorodi1928 roku vchenij buv vidznachenij Nobelivskoyu premiyeyu z himiyi Za roboti z vivchennya budovi steriniv i yihni zv yazki z vitaminnoyu grupoyu U svoyij vstupnij promovi vid imeni Shvedskoyi korolivskoyi akademiyi nauk X G Sederbaum skazav U rezultati terplyachoyi j visokokvalifikovanoyi roboti Vindausu vdalosya otrimati v chistomu viglyadi dekilka digitalis glyukozidiv i yihnih spoluk Takim chinom bulo dovedeno sho ci sercevi otruti roslinnogo pohodzhennya bezposeredno pov yazani z odnogo boku z holesterinom i zhovchnimi kislotami a z inshogo z sercevoyu otrutoyu tvarinnogo pohodzhennya bufotoksinom yakij z velikim uspihom vivchav Genrih Viland Dali Sederbaum pidkresliv vazhlive znachennya provedenih doslidzhen Vindausom vitaminu D Vindaus otrimav bezlich nagorod u tomu chisli medal Luyi Pastera Francuzkoyi akademiyi nauk 1938 medal Gete Institutu Gete 1941 i nimeckij uryadovij velikij orden Za zaslugi iz zirkoyu 1956 Buv pochesnim doktorom Gettingenskogo Myunhenskogo Frajburzkogo i Gannoverskogo universitetiv chlenom Gettingenskoyi akademiyi nauk DzherelaKarl Dimroth Das Portrait Adolf Windaus 1876 1959 In Chemie in unserer Zeit 10 Nr 6 ISSN 0009 2851 S 175 179 DOI 10 1002 ciuz 19760100603 Axel W Bauer Windaus Adolf In Werner E Gerabek Bernhard D Haage Gundolf Keil Wolfgang Wegner Hrsg Enzyklopadie Medizingeschichte Walter de Gruyter Berlin New York 2005 ISBN 3 11 015714 4 S 1499 f Find a Grave 1996 d Track Q63056