Ісаакіївський собор (офіційна назва — собор преподобного Ісаакія Далматського) — найбільший православний храм Санкт-Петербурга. Має статус музею; зареєстрована в червні 1991 року церковна громада має можливість здійснювати богослужіння по особливих днях з дозволу дирекції музею. На думку фахівців, в 2000-х роках «з механічної точки зору стан собору аварійний».
Собор преподобного Ісаакія Далматського | |
---|---|
![]() | |
59°56′03″ пн. ш. 30°18′24″ сх. д. / 59.93417° пн. ш. 30.30667° сх. д.Координати: 59°56′03″ пн. ш. 30°18′24″ сх. д. / 59.93417° пн. ш. 30.30667° сх. д. | |
Тип споруди | православний храм і музей |
Розташування | |
Архітектор | Огюст Рікар Монферран |
Початок будівництва | 1819 |
Кінець будівництва | 1858 |
Висота | 101,5 м |
Будівельна система | цегла |
Стиль | Пізній класицизм |
Належність | РПЦ |
Єпархія | d |
Стан | d |
Адреса | Ісаакіївська площа |
Оригінальна назва | рос. Исаакиевский собор |
Вебсайт | cathedral.ru |
![]() ![]() Ісаакіївський собор (Росія) | |
|
Названий на честь , шанованого Петром I святого, оскільки імператор народився в день пам'яті святого (30 травня за ст. ст.). Побудований у 1818—1858 рр. за проектом архітектора Огюста Монферрана. Будівництвом особисто займався імператор Микола I. Відкриття відбулося тільки 30 травня (11 червня) 1858 року, собор був освячений як кафедральний.
Творіння Монферрана — четвертий за ліком храм на честь Ісаакія Далматського, побудований у Санкт-Петербурзі.
Висота — 101,5 м, внутрішня площа — понад 4 000 м². При будівництві від хвороб і травм загинуло понад 650 000 робітників. Така ціна цієї споруди.
Історія
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxqTHlWRU1DVkJNU1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUkNWRU1DVkNRU1ZFTVNVNE1pMGxSREFsT1VZbFJEQWxRalVsUkRFbE9ESWxSREFsUWpVbFJERWxPREFsUkRBbFFqRWxSREVsT0RNbFJERWxPREFsUkRBbFFqTXVYeVZFTUNWQk1TVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNU1ZFTUNWQ1JTVkVNU1U0TUY4bFJEQWxRa1lsUkRFbE9EQWxSREFsUWpVbFJEQWxRa1lsUkRBbFFrVWxSREFsUWpRbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqRWxSREFsUWtRbFJEQWxRa1VsUkRBbFFqTWxSREFsUWtWZkpVUXdKVGs0SlVReEpUZ3hKVVF3SlVJd0pVUXdKVUl3SlVRd0pVSkJKVVF3SlVJNEpVUXhKVGhHWHlWRU1DVTVOQ1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUWlWRU1DVkNReVZFTUNWQ01DVkVNU1U0TWlWRU1TVTRNU1ZFTUNWQ1FTVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNNeVZFTUNWQ1JTNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RKVVF3SlVFeEpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkVKVVF3SlVKQkpVUXhKVGd5TFNWRU1DVTVSaVZFTUNWQ05TVkVNU1U0TWlWRU1DVkNOU1ZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTVNWRU1TVTRNeVZFTVNVNE1DVkVNQ1ZDTXk1ZkpVUXdKVUV4SlVRd0pVSkZKVVF3SlVJeEpVUXdKVUpGSlVReEpUZ3dYeVZFTUNWQ1JpVkVNU1U0TUNWRU1DVkNOU1ZFTUNWQ1JpVkVNQ1ZDUlNWRU1DVkNOQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTVNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTXlWRU1DVkNSVjhsUkRBbE9UZ2xSREVsT0RFbFJEQWxRakFsUkRBbFFqQWxSREFsUWtFbFJEQWxRamdsUkRFbE9FWmZKVVF3SlRrMEpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkNKVVF3SlVKREpVUXdKVUl3SlVReEpUZ3lKVVF4SlRneEpVUXdKVUpCSlVRd0pVSkZKVVF3SlVJekpVUXdKVUpGTG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Ісаакіївський собор, який 150 років залишається найбільшим і красивішим храмом Петербургу, одним з головних символів міста, має вельми драматичну долю — його будували чотири рази.
Перший, дерев'яний, звели 1707 року при царі Петрові I. Заклали храм у день народження царя, який збігався з днем пам'яті святого Ісаакія Далматського — звідси і назва. Петро розумів, що дерев'яний храм довго не протримається, і в 1717 році доручив німецькому архітекторові Георгу Йоганну Маттарнові замінити стіни на кам'яні. Нова церква не мала індивідуальності, багато в чому повторювала Петропавлівський собор, навіть куранти на дзвіницях обох храмів були однакові. У 1735 році в собор ударила блискавка і почалася пожежа. У цій події побачили «боже знамення», і храм був покинутий.
Наприкінці царювання імператриця Катерина II узялася відродити собор, проте ставити його було вирішено на новому місці, за спиною знаменитого «Мідного вершника», пам'ятника Петру. Будівництво довірили італійському архітекторові Антоніо Рінальді, але він захворів і виїхав на батьківщину, а незабаром померла і Катерина II. Її син, імператор Павло I, доручив завершити споруду храму іншому італійцеві ‑ Вінченцо Бренне.
У 1816 році під час богослужіння зі стелі храму звалився величезний шмат тиньку, викликавши жах серед віруючих. Будівля явно потребувала серйозного ремонту. Проте наступний імператор, Олександр I, вважав за найкраще вирішити проблему кардинально і наказав перебудувати собор. Цього разу ставилося завдання зробити Ісаакій головною церквою і прикрасою Петербургу. Був оголошений конкурс на найкращий проект.
З останнім будівництвом Ісаакіївського собору пов'язано все життя видатного французького архітектора Огюста Монферрана. Саме він представив на конкурс проект, що вразив уяву монарха. Монферрану і було довірено зводити новий Ісаакій. Будівництво, що почалося в 1818 році, розтягнулося на сорок років і здійснювалося при трьох імператорах — Олександрі I, Миколі I і Олександрі II.
Роботу стримували цілий ряд причин ‑ численні побажання царів, неточні технічні розрахунки, а також те, що фундамент ставився на болоті. Довелося забити в землю близько 11 тисяч паль і покласти на них в два ряди обтесані гранітні блоки. На цій могутній опорній подушці і зводився собор. Виникли проблеми й зі встановленням 48 монолітних гранітних стовпів масою 114 тонн кожен, які призначалися для портиків. Зусиллями тисяч кріпосних ці колони доставили до Петербургу з Фінляндії.
Монферран ухвалив неординарне архітектурне рішення: встановити колони до зведення стін. У березні 1822 року у присутності царської сім'ї і натовпу містян була піднята перша колона. Останню ж поставили тільки через 8 років, і лише тоді почалося будівництво стін. Коли все вже йшло до фіналу, на дах підняли величезний сферичний купол діаметром 22 метри. Його мідну обшивку тричі заливали розплавленим золотом. На куполі встановили хрест значних розмірів. Монферран відмовився від традиційної для російських церков дзвіниці, проте зберіг властиве їм пятиголов'я, розставивши по кутах будівлі башти з куполами. Кам'яна громада собору разом з куполом і хрестом піднялася над містом більш ніж на 100 метрів.
Будівництво собору завершилося 1848 року, проте ще 10 років знадобилося для оздоблення інтер'єру. Урочисте відкриття й освячення Ісаакіївського собору, який був проголошений кафедральним собором Російської Православної церкви, відбулися 11 червня (30 травня по ст. ст.) 1858 року.
Після Жовтневого перевороту храм розграбували У травні 1922 року в ході кампанії вилучення церковних цінностей з Собору вилучили 48 кг золотих виробів, понад 2 тонни срібних прикрас. Його настоятель протоієрей Леонід Богоявленський був заарештований, а храм став обновленським. 1928 року служби припинені: президія ВЦВК 18 червня 1928 року ухвалив «залишити будівлю собору у винятковому користуванні Главнауки як музейний пам'ятник». 12 квітня 1931 року в соборі було відкрито один з перших в Радянській Росії антирелігійних музеїв.
З 1948 року Собор функціонувє як музей. З 1990 по неділях і святкових днях в Соборі правлять богослужіння.
Цікаві факти
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWlMMkk1TDBWNlpXdHBaV3dsTWpkelgzWnBjMmx2Ymw5dlpsOWtjbmxmWW05dVpYTXVhbkJuTHpNd01IQjRMVVY2Wld0cFpXd2xNamR6WDNacGMybHZibDl2Wmw5a2NubGZZbTl1WlhNdWFuQm4uanBn.jpg)
Роботи зі спорудження фундаменту собору продовжувалися п'ять років і на них було задіяно 125 тисяч робочих ‑ каменярів, теслярів, ковалів. На каменоломнях острова під Виборгом йшла вирубка гранітних монолітів для колон. Роботи велися цілий рік.
У каменоломнях Карелії добували величезні гранітні блоки масою від 64 до 114 тонн. Гранітні моноліти для колон чотирьох портиків і мармур для облицьовування фасадів та інтер'єру собору здобувалися на Тівдійськіх і Рускольських мармурових ломках[]. Перші розташовувалися в Петрозаводському повіті Олонецької губернії, а другі ‑ у Сердобольському повіті Виборзької губернії. На Тивдийських ломках здобувався світло- і темночервоний мармур, а на Рускольських — світлосірий з синюватими прожилками.
Доставка цих блоків до місця будівництва, зведення куполу і встановлення 112 монолітних колон були важкими будівельними операціями, що вимагали від будівельників безлічі технічних нововведень. Коли один з інженерів, що зводив Ісаакіївський собор, винайшов корисний механізм для полегшення праці будівельників, він отримав сувору догану за те, що не винайшов таку корисну штуку раніше, ввівши, тим самим, скарбницю в марні витрати.
Сучасник будівництва Ісаакіївського собору, французький мандрівник писав про транспортування колон для портика собору: «Публіка не уявляла, як можна здійснити це перевезення (вага колони дорівнювала 114 т): якщо й буде винайдений засіб, щоб відокремити ці величезні брили, то чи буде під силу людям перенести їх на велику відстань? Протягом багатьох днів очікування переповняло найкращі голови… Величезний натовп наповнив Ісаакіївську площу, щоб бути свідком цього дива…» Характеризуючи працю каменярів, Сен Мор зауважував, що «ця робота — найвищий зразок людського терпіння, могутності та знання».
На внутрішнє оздоблення собору пішло 400 кг золота, 16 тонн малахіту, 500 кг лазуриту і тисяча тонн бронзи. Відлито близько 300 статуй і горельєфів, мозаїка зайняла площу 6,5 тисяч кв. метрів.
Слабкий запах пахощів, який уловлюється в соборі, виділяють малахітові пластинки, що прикрашають колони головного вівтаря. Майстри скріпляли їх спеціальним складом на основі оливи міро. Готують міро за спеціальним рецептом, сполучаючи масло священного дерева мірри з червоним вином і пахощами. Суміш вариться на вогні, в чистий четвер, і зазвичай використовується для обряду миропомазання.
Процес оздоблення Ісаакіївського собору був складним: особливо важко давалося золочення куполів, на обробку яких пішло 100 кг золота. Невід'ємною частиною золочення куполів собору було використання ртуті, від отруйних випаровувань якої загинуло близько 60 майстрів.
У зв'язку з тим, що Ісаакіївський собор будувався надзвичайно довго, в Петербурзі ходили чутки про навмисну затримку будівництва, оскільки головному архітекторові Ісаакіївського собору, Огюсту Монферрану, було проречено, що він буде живий доти, поки будується собор. Можливо, це випадковий збіг, але через місяць після закінчення будівництва Ісаакіївського собору, що став справою всього життя архітектора, Огюст Монферран помер.
Ісаакіївський собор входить до складу так званого Музею чотирьох соборів. Окрім нього туди входять
- Сампсоніївський собор, один з найстаріших в Петербурзі (арх. П'єтро Антоніо Трезіні),
- Смольний Воскресенський собор (арх. Растреллі)
- Собор Спаса на крові.
Скульптури на фасадах собору
Частина скульптур створена за проектом скульптора І. П. Віталі (1794—1855), представника пізнього класицизму. Це фігури янголів, для створення яких використана техніка гальванопластики. У 2010 розпочата їхня реставрація. З поверхні скульптур знімають зовнішній шар, пошкоджений корозією. Замість нього наносять захисну плівку-патину. Реставрація усіх 24 скульптур янголів триватиме 12 років. Повагу викликає і їхня вага. Так, скульптура апостола Павла, що виявилася найпошкодженішою, має вагу близько трьох тон.
Служителі собору
- За царювання Миколи II, дияконом у соборі служив Святий Миколай Іскрівський, який у 1919 році був розстріляний більшовицьким загоном у селі Іскрівка, Кіровоградської області.
Див. також
Примітки
- Елена Минчёнок. Соборование Исаакия. [ 9 лютого 2008 у Wayback Machine.] Новая газета 16 грудня 2007.
- Шкаровский М. (доктор ист. наук) Величие храма Исаакия // № 65 (550), 10.04.2013.
- Из очага мракобесия в очаг культуры. Л., 1931. С. 66
- Історія музею [ 11 листопада 2019 у Wayback Machine.] (рос.)
Література
- Музей-памятник «Исаакиевский собор». Альбом / Автор-составитель Колотов Марк Григорьевич. — Ленинград : «Художник РСФСР», 1961. — 48 с. — 25 000 прим. (рос.)
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Saint Isaac's Cathedral |
- Офіційний сайт музею-пам'ятника «Ісаакіївський собор» [ 5 серпня 2013 у Wayback Machine.] (рос.)
- Исаакиевский собор. Архитектура [ 15 червня 2021 у Wayback Machine.] // ГМП «Исаакиевский собор». Официальный сайт. (рос.)
- На сайте
- История и фотографии Исаакиевского собора. Как добраться, что посетить [ 7 липня 2008 у Wayback Machine.]
- Виды с колоннады собора [ 18 червня 2012 у Wayback Machine.]
- Собор со спутника. Можно увеличить
- Исаакиевский собор Санкт-Петербурга празднует 150-летие со дня освящения [ 19 червня 2008 у Wayback Machine.]
- Чеканова О.А., Ротач А.Л. Огюст Монферран. — Ленинград: Стройиздат, 1990. — 224с. [ 24 червня 2021 у Wayback Machine.]
- Павлов В. Е. Исторический шедевр и его авторы [ 24 червня 2021 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Isaakiyivskij sobor oficijna nazva sobor prepodobnogo Isaakiya Dalmatskogo najbilshij pravoslavnij hram Sankt Peterburga Maye status muzeyu zareyestrovana v chervni 1991 roku cerkovna gromada maye mozhlivist zdijsnyuvati bogosluzhinnya po osoblivih dnyah z dozvolu direkciyi muzeyu Na dumku fahivciv v 2000 h rokah z mehanichnoyi tochki zoru stan soboru avarijnij Sobor prepodobnogo Isaakiya Dalmatskogo59 56 03 pn sh 30 18 24 sh d 59 93417 pn sh 30 30667 sh d 59 93417 30 30667 Koordinati 59 56 03 pn sh 30 18 24 sh d 59 93417 pn sh 30 30667 sh d 59 93417 30 30667Tip sporudi pravoslavnij hram i muzejRoztashuvannya Rosiya Sankt PeterburgArhitektor Ogyust Rikar MonferranPochatok budivnictva 1819Kinec budivnictva 1858Visota 101 5 mBudivelna sistema ceglaStil Piznij klasicizmNalezhnist RPCYeparhiya dStan dAdresa Isaakiyivska ploshaOriginalna nazva ros Isaakievskij soborVebsajt cathedral ruIsaakiyivskij sobor Rosiya Isaakiyivskij sobor u Vikishovishi Nazvanij na chest shanovanogo Petrom I svyatogo oskilki imperator narodivsya v den pam yati svyatogo 30 travnya za st st Pobudovanij u 1818 1858 rr za proektom arhitektora Ogyusta Monferrana Budivnictvom osobisto zajmavsya imperator Mikola I Vidkrittya vidbulosya tilki 30 travnya 11 chervnya 1858 roku sobor buv osvyachenij yak kafedralnij Tvorinnya Monferrana chetvertij za likom hram na chest Isaakiya Dalmatskogo pobudovanij u Sankt Peterburzi Visota 101 5 m vnutrishnya plosha ponad 4 000 m Pri budivnictvi vid hvorob i travm zaginulo ponad 650 000 robitnikiv Taka cina ciyeyi sporudi IstoriyaKupol soboru Isaakiyivskij sobor yakij 150 rokiv zalishayetsya najbilshim i krasivishim hramom Peterburgu odnim z golovnih simvoliv mista maye velmi dramatichnu dolyu jogo buduvali chotiri razi Pershij derev yanij zveli 1707 roku pri cari Petrovi I Zaklali hram u den narodzhennya carya yakij zbigavsya z dnem pam yati svyatogo Isaakiya Dalmatskogo zvidsi i nazva Petro rozumiv sho derev yanij hram dovgo ne protrimayetsya i v 1717 roci doruchiv nimeckomu arhitektorovi Georgu Jogannu Mattarnovi zaminiti stini na kam yani Nova cerkva ne mala individualnosti bagato v chomu povtoryuvala Petropavlivskij sobor navit kuranti na dzvinicyah oboh hramiv buli odnakovi U 1735 roci v sobor udarila bliskavka i pochalasya pozhezha U cij podiyi pobachili bozhe znamennya i hram buv pokinutij Naprikinci caryuvannya imperatricya Katerina II uzyalasya vidroditi sobor prote staviti jogo bulo virisheno na novomu misci za spinoyu znamenitogo Midnogo vershnika pam yatnika Petru Budivnictvo dovirili italijskomu arhitektorovi Antonio Rinaldi ale vin zahvoriv i viyihav na batkivshinu a nezabarom pomerla i Katerina II Yiyi sin imperator Pavlo I doruchiv zavershiti sporudu hramu inshomu italijcevi Vinchenco Brenne U 1816 roci pid chas bogosluzhinnya zi steli hramu zvalivsya velicheznij shmat tinku viklikavshi zhah sered viruyuchih Budivlya yavno potrebuvala serjoznogo remontu Prote nastupnij imperator Oleksandr I vvazhav za najkrashe virishiti problemu kardinalno i nakazav perebuduvati sobor Cogo razu stavilosya zavdannya zrobiti Isaakij golovnoyu cerkvoyu i prikrasoyu Peterburgu Buv ogoloshenij konkurs na najkrashij proekt Z ostannim budivnictvom Isaakiyivskogo soboru pov yazano vse zhittya vidatnogo francuzkogo arhitektora Ogyusta Monferrana Same vin predstaviv na konkurs proekt sho vraziv uyavu monarha Monferranu i bulo dovireno zvoditi novij Isaakij Budivnictvo sho pochalosya v 1818 roci roztyagnulosya na sorok rokiv i zdijsnyuvalosya pri troh imperatorah Oleksandri I Mikoli I i Oleksandri II Robotu strimuvali cilij ryad prichin chislenni pobazhannya cariv netochni tehnichni rozrahunki a takozh te sho fundament stavivsya na boloti Dovelosya zabiti v zemlyu blizko 11 tisyach pal i poklasti na nih v dva ryadi obtesani granitni bloki Na cij mogutnij opornij podushci i zvodivsya sobor Vinikli problemi j zi vstanovlennyam 48 monolitnih granitnih stovpiv masoyu 114 tonn kozhen yaki priznachalisya dlya portikiv Zusillyami tisyach kriposnih ci koloni dostavili do Peterburgu z Finlyandiyi Monferran uhvaliv neordinarne arhitekturne rishennya vstanoviti koloni do zvedennya stin U berezni 1822 roku u prisutnosti carskoyi sim yi i natovpu mistyan bula pidnyata persha kolona Ostannyu zh postavili tilki cherez 8 rokiv i lishe todi pochalosya budivnictvo stin Koli vse vzhe jshlo do finalu na dah pidnyali velicheznij sferichnij kupol diametrom 22 metri Jogo midnu obshivku trichi zalivali rozplavlenim zolotom Na kupoli vstanovili hrest znachnih rozmiriv Monferran vidmovivsya vid tradicijnoyi dlya rosijskih cerkov dzvinici prote zberig vlastive yim pyatigolov ya rozstavivshi po kutah budivli bashti z kupolami Kam yana gromada soboru razom z kupolom i hrestom pidnyalasya nad mistom bilsh nizh na 100 metriv Budivnictvo soboru zavershilosya 1848 roku prote she 10 rokiv znadobilosya dlya ozdoblennya inter yeru Urochiste vidkrittya j osvyachennya Isaakiyivskogo soboru yakij buv progoloshenij kafedralnim soborom Rosijskoyi Pravoslavnoyi cerkvi vidbulisya 11 chervnya 30 travnya po st st 1858 roku Pislya Zhovtnevogo perevorotu hram rozgrabuvali U travni 1922 roku v hodi kampaniyi viluchennya cerkovnih cinnostej z Soboru viluchili 48 kg zolotih virobiv ponad 2 tonni sribnih prikras Jogo nastoyatel protoiyerej Leonid Bogoyavlenskij buv zaareshtovanij a hram stav obnovlenskim 1928 roku sluzhbi pripineni prezidiya VCVK 18 chervnya 1928 roku uhvaliv zalishiti budivlyu soboru u vinyatkovomu koristuvanni Glavnauki yak muzejnij pam yatnik 12 kvitnya 1931 roku v sobori bulo vidkrito odin z pershih v Radyanskij Rosiyi antireligijnih muzeyiv Z 1948 roku Sobor funkcionuvye yak muzej Z 1990 po nedilyah i svyatkovih dnyah v Sobori pravlyat bogosluzhinnya Cikavi faktiHud Fedir Bruni Vidinnya prorokom Yezekiyilem suhih kistok Stinopis v sobori Roboti zi sporudzhennya fundamentu soboru prodovzhuvalisya p yat rokiv i na nih bulo zadiyano 125 tisyach robochih kamenyariv teslyariv kovaliv Na kamenolomnyah ostrova pid Viborgom jshla virubka granitnih monolitiv dlya kolon Roboti velisya cilij rik U kamenolomnyah Kareliyi dobuvali velichezni granitni bloki masoyu vid 64 do 114 tonn Granitni monoliti dlya kolon chotiroh portikiv i marmur dlya oblicovuvannya fasadiv ta inter yeru soboru zdobuvalisya na Tivdijskih i Ruskolskih marmurovih lomkah dzherelo Pershi roztashovuvalisya v Petrozavodskomu poviti Oloneckoyi guberniyi a drugi u Serdobolskomu poviti Viborzkoyi guberniyi Na Tivdijskih lomkah zdobuvavsya svitlo i temnochervonij marmur a na Ruskolskih svitlosirij z sinyuvatimi prozhilkami Dostavka cih blokiv do miscya budivnictva zvedennya kupolu i vstanovlennya 112 monolitnih kolon buli vazhkimi budivelnimi operaciyami sho vimagali vid budivelnikiv bezlichi tehnichnih novovveden Koli odin z inzheneriv sho zvodiv Isaakiyivskij sobor vinajshov korisnij mehanizm dlya polegshennya praci budivelnikiv vin otrimav suvoru doganu za te sho ne vinajshov taku korisnu shtuku ranishe vvivshi tim samim skarbnicyu v marni vitrati Suchasnik budivnictva Isaakiyivskogo soboru francuzkij mandrivnik pisav pro transportuvannya kolon dlya portika soboru Publika ne uyavlyala yak mozhna zdijsniti ce perevezennya vaga koloni dorivnyuvala 114 t yaksho j bude vinajdenij zasib shob vidokremiti ci velichezni brili to chi bude pid silu lyudyam perenesti yih na veliku vidstan Protyagom bagatoh dniv ochikuvannya perepovnyalo najkrashi golovi Velicheznij natovp napovniv Isaakiyivsku ploshu shob buti svidkom cogo diva Harakterizuyuchi pracyu kamenyariv Sen Mor zauvazhuvav sho cya robota najvishij zrazok lyudskogo terpinnya mogutnosti ta znannya Na vnutrishnye ozdoblennya soboru pishlo 400 kg zolota 16 tonn malahitu 500 kg lazuritu i tisyacha tonn bronzi Vidlito blizko 300 statuj i gorelyefiv mozayika zajnyala ploshu 6 5 tisyach kv metriv Slabkij zapah pahoshiv yakij ulovlyuyetsya v sobori vidilyayut malahitovi plastinki sho prikrashayut koloni golovnogo vivtarya Majstri skriplyali yih specialnim skladom na osnovi olivi miro Gotuyut miro za specialnim receptom spoluchayuchi maslo svyashennogo dereva mirri z chervonim vinom i pahoshami Sumish varitsya na vogni v chistij chetver i zazvichaj vikoristovuyetsya dlya obryadu miropomazannya Proces ozdoblennya Isaakiyivskogo soboru buv skladnim osoblivo vazhko davalosya zolochennya kupoliv na obrobku yakih pishlo 100 kg zolota Nevid yemnoyu chastinoyu zolochennya kupoliv soboru bulo vikoristannya rtuti vid otrujnih viparovuvan yakoyi zaginulo blizko 60 majstriv U zv yazku z tim sho Isaakiyivskij sobor buduvavsya nadzvichajno dovgo v Peterburzi hodili chutki pro navmisnu zatrimku budivnictva oskilki golovnomu arhitektorovi Isaakiyivskogo soboru Ogyustu Monferranu bulo prorecheno sho vin bude zhivij doti poki buduyetsya sobor Mozhlivo ce vipadkovij zbig ale cherez misyac pislya zakinchennya budivnictva Isaakiyivskogo soboru sho stav spravoyu vsogo zhittya arhitektora Ogyust Monferran pomer Isaakiyivskij sobor vhodit do skladu tak zvanogo Muzeyu chotiroh soboriv Okrim nogo tudi vhodyat Sampsoniyivskij sobor odin z najstarishih v Peterburzi arh P yetro Antonio Trezini Smolnij Voskresenskij sobor arh Rastrelli Sobor Spasa na krovi Skulpturi na fasadah soboru Chastina skulptur stvorena za proektom skulptora I P Vitali 1794 1855 predstavnika piznogo klasicizmu Ce figuri yangoliv dlya stvorennya yakih vikoristana tehnika galvanoplastiki U 2010 rozpochata yihnya restavraciya Z poverhni skulptur znimayut zovnishnij shar poshkodzhenij koroziyeyu Zamist nogo nanosyat zahisnu plivku patinu Restavraciya usih 24 skulptur yangoliv trivatime 12 rokiv Povagu viklikaye i yihnya vaga Tak skulptura apostola Pavla sho viyavilasya najposhkodzhenishoyu maye vagu blizko troh ton Sluzhiteli soboruZa caryuvannya Mikoli II diyakonom u sobori sluzhiv Svyatij Mikolaj Iskrivskij yakij u 1919 roci buv rozstrilyanij bilshovickim zagonom u seli Iskrivka Kirovogradskoyi oblasti Div takozhSpisok najvishih pravoslavnih hramiv i dzvinicPrimitkiElena Minchyonok Soborovanie Isaakiya 9 lyutogo 2008 u Wayback Machine Novaya gazeta 16 grudnya 2007 Shkarovskij M doktor ist nauk Velichie hrama Isaakiya 65 550 10 04 2013 Iz ochaga mrakobesiya v ochag kultury L 1931 S 66 Istoriya muzeyu 11 listopada 2019 u Wayback Machine ros LiteraturaMuzej pamyatnik Isaakievskij sobor Albom Avtor sostavitel Kolotov Mark Grigorevich Leningrad Hudozhnik RSFSR 1961 48 s 25 000 prim ros PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Saint Isaac s CathedralOficijnij sajt muzeyu pam yatnika Isaakiyivskij sobor 5 serpnya 2013 u Wayback Machine ros Isaakievskij sobor Arhitektura 15 chervnya 2021 u Wayback Machine GMP Isaakievskij sobor Oficialnyj sajt ros Na sajte Istoriya i fotografii Isaakievskogo sobora Kak dobratsya chto posetit 7 lipnya 2008 u Wayback Machine Vidy s kolonnady sobora 18 chervnya 2012 u Wayback Machine Sobor so sputnika Mozhno uvelichit Isaakievskij sobor Sankt Peterburga prazdnuet 150 letie so dnya osvyasheniya 19 chervnya 2008 u Wayback Machine Chekanova O A Rotach A L Ogyust Monferran Leningrad Strojizdat 1990 224s 24 chervnya 2021 u Wayback Machine Pavlov V E Istoricheskij shedevr i ego avtory 24 chervnya 2021 u Wayback Machine