Ця стаття містить правописні, лексичні, граматичні, стилістичні або інші мовні помилки, які треба виправити. |
цієї статті під сумнівом. |
Галина Федорівна Романова (25 жовтня 1918 — 19 серпня 1944) — радянський лікар, учасниця німецько-радянської війни, діячка антифашистської організації «Інтернаціональний союз».
Романова Галина Федорівна | |
---|---|
Народження | 25 жовтня 1918 Романкове, Романківська волость, Катеринославський повіт, Катеринославська губернія, Махновщина |
Смерть | 19 серпня 1944 (25 років) d, Шарлоттенбурґ-Вільмерсдорф, Берлін, Третій Райх обезголовлення |
Країна | ![]() |
Приналежність | |
Член | European Union[d] |
Командування | Партизанське підпілля Дніпропетровкської області, антифашистська організація «Інтернаціональний союз» |
Війни / битви | німецько-радянська війна |
Нагороди |
Біографія
Народилася 25 жовтня 1918 року в селі Романкове (Кам'янське) (нині історичний район міста Кам'янське). Батько — Федір Петрович Романов. Мати — Ірина Павлівна Романова.
У 30-й школі навчалася протягом семи років, потім у медичному училищі й Дніпропетровському медичному інституті. Вступила до комсомолу, та незабаром була виключена як донька ворога народу: Її батько, звинувачений у контрреволюційній діяльності, був розстріляний 10 червня 1937. Тільки дивом Галину не виключили з інституту. Медінститут евакуювали в Ставрополь у серпні 1941 року, а Галина вже була на п'ятому курсі навчання.
З дозволу генерального комісара округу Дніпропетровська Ніколауса Зельцнера, деякі навчальні заклади Дніпропетровська продовжили працювати (в тому числі Державний університет), і 24 січня 1942 відділ охорони здоров'я обласної управи повідомив декана медичного факультету В. Архангельського про продовження занять на випускному курсі (медичний факультет був найчисленніший в Державному університеті). Галина усвідомлювала, що її обов'язково заберуть до Німеччини на примусові роботи, але продовжувала навчатися. 1 липня 1942 вона вже як володарка диплома лікаря в складі групи медиків з 125 осіб вирушила до Німеччини: протягом місяця вона проходила практику в Єнському університеті. Після закінчення практики призначена табірним лікарем в Берліні, пізніше працювала у Вільдау. Переважно лікувала остарбайтерів, які прибували на примусові роботи.
Галина проживала на квартирі в німкені й підтримувала зв'язок з матір'ю, якій німецька влада обіцяла матеріальну допомогу, а донька регулярно відправляла листи на батьківщину. Однак з грудня 1942 року вона почала працювати в Оранієнбурзі, куди відправляли молодь з окупованих європейських країн. Вона допомагала всім постраждалим на виробництві, а також боролася з апатією серед молоді. З кожним днем вона розуміла, що життя в Німеччині видається вже не таким барвистим, як стверджувала німецька адміністрація. У якийсь момент вона вирішила вступити в Рух Опору, не витримавши тягаря життя в Німеччині й постійних знущань над її пацієнтами. Вважається, що ще під час навчання Галина встановила зв'язок з антифашистським підпіллям Дніпропетровської області (в тому числі й із Дніпродзержинським).
У травні 1943 року Галина вступила в антифашистський «Інтернаціональний союз», утворений в квітні 1943 року і ведений старостою табору фірми «Шварцкопф», якого звали Микола Романенко. Романенко влаштував їй зустріч з берлінським хіміком Костянтином Задкевічем, який емігрував з Росії, і вони подружилися. Задкевіч попереджав, що війна наближається до кордонів Німеччини, і потрібно зробити все можливе, щоб радянська влада не влаштовувала розправу над остарбайтерами, а визнала їх як героїв Руху Опору. Вже потім Костянтин стверджував, що після зустрічі з антифашистами «знову відчув себе росіянином». Завдяки Костянтину Галина зустрілася з ще одним діячем антифашистського підпілля, доцентом медичного факультету Берлінського університету Георгом Гроскуртом, який входив до складу ще однієї антифашистської організації соціалістичного спрямування. Гроскурт читав лекції в Єнському університеті для лікарів зі Східної Європи і викликав довіру Галини.
Пізніше Галина познайомилася з низкою французьких і бельгійських робітників, готових діяти і боротися за перемогу антигітлерівської коаліції. За пропозицією керівництва члени «Міжнародного» і «Європейського союзів» стали складати зашифровані листи: в радянську групу увійшли Микола Романенко, Галина Романова, Олександр Хомля, Петро Зозуля, Іван Лесик і Михайло Занчаровський. Передавати листи повинен був адміністратор готелю «Брістоль» швед Гульбрінг в посольства СРСР і Франції в Швеції: вручав їх особисто Задкевіч.
Однак 4 жовтня 1943 Задкевіча заарештувало гестапо, і той видав усіх змовників. Через два дні гестапо заарештувало всіх членів організації. Галину кинули до в'язниці Герден (Бранденбург), а незабаром інспектор з кримінальних справ з Берліна, гестапівець Габекер передав справу до суду — Галину тут же перевели в Пльотцензее.
18 лютого 1944 генеральний прокурор Ернст Лауц оголосив обвинувальний акт, у якому всіх заарештованих звинувачували в антидержавній діяльності та спробі допомоги військово-політичним противникам Третього рейху. Романову назвали головною винуватицею, оскільки вербувала робітників у антифашистське підпілля й зв'язувалася зі своїми земляками. 27 квітня 1944 голова трибуналу суддя Роланд Фрайслер (він пізніше судив Юліуса Фучика і учасників змови 20 липня 1944) засудив до смерті шість чоловік: серед них була й Галина Романова. Перед виконанням вироку Галина Романова попросила передати своїй подрузі Валентині Круподер сімейну фотокартку, на якій написала прощальні слова своїй сім'ї в містечко Кам'янське, тоді вже визволене від німців.
19 серпня 1944 року Галина Федорівна Романова була страчена на гільйотині.
Вшанування
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelppTHlWRU1DVTVRU1ZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUXlVeU55VkVNU1U0UmlWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNE1TVkVNU1U0UXlWRU1DVkNRU1ZFTUNWQ05WOGxSREFsT1VZbFJEQWxRakFsUkRBbFFrTWxNamNsUkRFbE9FWWxSREVsT0RJbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtGZkpVUXdKVGt6SlVRd0pVSXdKVVF3SlVKQ0pVUXdKVUk0SlVRd0pVSkVKVVF4SlRrMlh5VkVNQ1ZCTUNWRU1DVkNSU1ZFTUNWQ1F5VkVNQ1ZDTUNWRU1DVkNSQ1ZFTUNWQ1JTVkVNQ1ZDTWlWRU1TVTVOaVZFTUNWQ09TNXFjR2N2TWpBd2NIZ3RKVVF3SlRsQkpVUXdKVUl3SlVRd0pVSkRKVEkzSlVReEpUaEdKVVF3SlVKRUpVUXhKVGd4SlVReEpUaERKVVF3SlVKQkpVUXdKVUkxWHlWRU1DVTVSaVZFTUNWQ01DVkVNQ1ZDUXlVeU55VkVNU1U0UmlWRU1TVTRNaVZFTUNWQ1JDVkVNQ1ZDT0NWRU1DVkNRVjhsUkRBbE9UTWxSREFsUWpBbFJEQWxRa0lsUkRBbFFqZ2xSREFsUWtRbFJERWxPVFpmSlVRd0pVRXdKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpESlVRd0pVSXdKVVF3SlVKRUpVUXdKVUpGSlVRd0pVSXlKVVF4SlRrMkpVUXdKVUk1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
- Її ім'я носила одна з груп Дніпропетровського медичного інституту.
- У Кам'янському її ім'ям названо вулицю.
- У травні 1965 року під дворі школи-інтернату № 3 міста Дніпродзержинська ій встановлений пам'ятник (скульптор Геогій Левчук).
- Указом Президії Верховної Ради СРСР від 28 вересня 1967 року посмертно нагороджена медаллю «За відвагу».
Примітки
- Brief biography of Galina Feodorovna Romanova German Resistance Memorial Center. Retrieved May 12, 2011
- Brief biography of Georg Groscurth German Resistance Memorial Center. Retrieved May 12, 2011
- ОСТАРБАЙТЕРЫ. Поиск гражданских лиц, угнанных на работы в Германию(рос.)
- Л. В. Богданова. Левчук Георгій Петрович // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2016. — Т. 16 : Куз — Лев. — 712 с. — .
Посилання
- Галина Романова. «… І бризнула кров її на стіну» (рос.)
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Cya stattya mistit pravopisni leksichni gramatichni stilistichni abo inshi movni pomilki yaki treba vipraviti Vi mozhete dopomogti vdoskonaliti cyu stattyu pogodivshi yiyi iz chinnimi movnimi standartami Nejtralnist ciyeyi statti pid sumnivom Bud laska oznajomtesya z vidpovidnim obgovorennyam ta za mozhlivosti vipravte nedoliki Galina Fedorivna Romanova 25 zhovtnya 1918 19 serpnya 1944 radyanskij likar uchasnicya nimecko radyanskoyi vijni diyachka antifashistskoyi organizaciyi Internacionalnij soyuz Romanova Galina FedorivnaNarodzhennya25 zhovtnya 1918 1918 10 25 Romankove Romankivska volost Katerinoslavskij povit Katerinoslavska guberniya MahnovshinaSmert19 serpnya 1944 1944 08 19 25 rokiv d Sharlottenburg Vilmersdorf Berlin Tretij Rajh obezgolovlennyaKrayina NimechchinaPrinalezhnist SRSRChlenEuropean Union d KomanduvannyaPartizanske pidpillya Dnipropetrovkskoyi oblasti antifashistska organizaciya Internacionalnij soyuz Vijni bitvinimecko radyanska vijnaNagorodiBiografiyaNarodilasya 25 zhovtnya 1918 roku v seli Romankove Kam yanske nini istorichnij rajon mista Kam yanske Batko Fedir Petrovich Romanov Mati Irina Pavlivna Romanova U 30 j shkoli navchalasya protyagom semi rokiv potim u medichnomu uchilishi j Dnipropetrovskomu medichnomu instituti Vstupila do komsomolu ta nezabarom bula viklyuchena yak donka voroga narodu Yiyi batko zvinuvachenij u kontrrevolyucijnij diyalnosti buv rozstrilyanij 10 chervnya 1937 Tilki divom Galinu ne viklyuchili z institutu Medinstitut evakuyuvali v Stavropol u serpni 1941 roku a Galina vzhe bula na p yatomu kursi navchannya Z dozvolu generalnogo komisara okrugu Dnipropetrovska Nikolausa Zelcnera deyaki navchalni zakladi Dnipropetrovska prodovzhili pracyuvati v tomu chisli Derzhavnij universitet i 24 sichnya 1942 viddil ohoroni zdorov ya oblasnoyi upravi povidomiv dekana medichnogo fakultetu V Arhangelskogo pro prodovzhennya zanyat na vipusknomu kursi medichnij fakultet buv najchislennishij v Derzhavnomu universiteti Galina usvidomlyuvala sho yiyi obov yazkovo zaberut do Nimechchini na primusovi roboti ale prodovzhuvala navchatisya 1 lipnya 1942 vona vzhe yak volodarka diploma likarya v skladi grupi medikiv z 125 osib virushila do Nimechchini protyagom misyacya vona prohodila praktiku v Yenskomu universiteti Pislya zakinchennya praktiki priznachena tabirnim likarem v Berlini piznishe pracyuvala u Vildau Perevazhno likuvala ostarbajteriv yaki pribuvali na primusovi roboti Galina prozhivala na kvartiri v nimkeni j pidtrimuvala zv yazok z matir yu yakij nimecka vlada obicyala materialnu dopomogu a donka regulyarno vidpravlyala listi na batkivshinu Odnak z grudnya 1942 roku vona pochala pracyuvati v Oraniyenburzi kudi vidpravlyali molod z okupovanih yevropejskih krayin Vona dopomagala vsim postrazhdalim na virobnictvi a takozh borolasya z apatiyeyu sered molodi Z kozhnim dnem vona rozumila sho zhittya v Nimechchini vidayetsya vzhe ne takim barvistim yak stverdzhuvala nimecka administraciya U yakijs moment vona virishila vstupiti v Ruh Oporu ne vitrimavshi tyagarya zhittya v Nimechchini j postijnih znushan nad yiyi paciyentami Vvazhayetsya sho she pid chas navchannya Galina vstanovila zv yazok z antifashistskim pidpillyam Dnipropetrovskoyi oblasti v tomu chisli j iz Dniprodzerzhinskim U travni 1943 roku Galina vstupila v antifashistskij Internacionalnij soyuz utvorenij v kvitni 1943 roku i vedenij starostoyu taboru firmi Shvarckopf yakogo zvali Mikola Romanenko Romanenko vlashtuvav yij zustrich z berlinskim himikom Kostyantinom Zadkevichem yakij emigruvav z Rosiyi i voni podruzhilisya Zadkevich poperedzhav sho vijna nablizhayetsya do kordoniv Nimechchini i potribno zrobiti vse mozhlive shob radyanska vlada ne vlashtovuvala rozpravu nad ostarbajterami a viznala yih yak geroyiv Ruhu Oporu Vzhe potim Kostyantin stverdzhuvav sho pislya zustrichi z antifashistami znovu vidchuv sebe rosiyaninom Zavdyaki Kostyantinu Galina zustrilasya z she odnim diyachem antifashistskogo pidpillya docentom medichnogo fakultetu Berlinskogo universitetu Georgom Groskurtom yakij vhodiv do skladu she odniyeyi antifashistskoyi organizaciyi socialistichnogo spryamuvannya Groskurt chitav lekciyi v Yenskomu universiteti dlya likariv zi Shidnoyi Yevropi i viklikav doviru Galini Piznishe Galina poznajomilasya z nizkoyu francuzkih i belgijskih robitnikiv gotovih diyati i borotisya za peremogu antigitlerivskoyi koaliciyi Za propoziciyeyu kerivnictva chleni Mizhnarodnogo i Yevropejskogo soyuziv stali skladati zashifrovani listi v radyansku grupu uvijshli Mikola Romanenko Galina Romanova Oleksandr Homlya Petro Zozulya Ivan Lesik i Mihajlo Zancharovskij Peredavati listi povinen buv administrator gotelyu Bristol shved Gulbring v posolstva SRSR i Franciyi v Shveciyi vruchav yih osobisto Zadkevich Odnak 4 zhovtnya 1943 Zadkevicha zaareshtuvalo gestapo i toj vidav usih zmovnikiv Cherez dva dni gestapo zaareshtuvalo vsih chleniv organizaciyi Galinu kinuli do v yaznici Gerden Brandenburg a nezabarom inspektor z kriminalnih sprav z Berlina gestapivec Gabeker peredav spravu do sudu Galinu tut zhe pereveli v Plotcenzee 18 lyutogo 1944 generalnij prokuror Ernst Lauc ogolosiv obvinuvalnij akt u yakomu vsih zaareshtovanih zvinuvachuvali v antiderzhavnij diyalnosti ta sprobi dopomogi vijskovo politichnim protivnikam Tretogo rejhu Romanovu nazvali golovnoyu vinuvaticeyu oskilki verbuvala robitnikiv u antifashistske pidpillya j zv yazuvalasya zi svoyimi zemlyakami 27 kvitnya 1944 golova tribunalu suddya Roland Frajsler vin piznishe sudiv Yuliusa Fuchika i uchasnikiv zmovi 20 lipnya 1944 zasudiv do smerti shist cholovik sered nih bula j Galina Romanova Pered vikonannyam viroku Galina Romanova poprosila peredati svoyij podruzi Valentini Krupoder simejnu fotokartku na yakij napisala proshalni slova svoyij sim yi v mistechko Kam yanske todi vzhe vizvolene vid nimciv 19 serpnya 1944 roku Galina Fedorivna Romanova bula strachena na giljotini VshanuvannyaPam yatnik u Kam yanskomu Yiyi im ya nosila odna z grup Dnipropetrovskogo medichnogo institutu U Kam yanskomu yiyi im yam nazvano vulicyu U travni 1965 roku pid dvori shkoli internatu 3 mista Dniprodzerzhinska ij vstanovlenij pam yatnik skulptor Geogij Levchuk Ukazom Prezidiyi Verhovnoyi Radi SRSR vid 28 veresnya 1967 roku posmertno nagorodzhena medallyu Za vidvagu PrimitkiBrief biography of Galina Feodorovna Romanova German Resistance Memorial Center Retrieved May 12 2011 Brief biography of Georg Groscurth German Resistance Memorial Center Retrieved May 12 2011 OSTARBAJTERY Poisk grazhdanskih lic ugnannyh na raboty v Germaniyu ros L V Bogdanova Levchuk Georgij Petrovich Enciklopediya suchasnoyi Ukrayini red kol I M Dzyuba ta in NAN Ukrayini NTSh K Institut enciklopedichnih doslidzhen NAN Ukrayini 2016 T 16 Kuz Lev 712 s ISBN 978 966 02 7998 8 PosilannyaGalina Romanova I briznula krov yiyi na stinu ros