Алмош (угор. Álmos herceg; прибл. 1070 або 1075 — 1 вересня 1127) — угорський принц, син короля Гези I, брат Коломана I. Був претендентом на угорський трон.
Алмош хорв. Álmos | |
---|---|
Біографічні дані | |
Народження | 1070 Угорське королівство |
Смерть | не раніше 1127 Константинополь |
Поховання | Секешфегерварська базиліка |
У шлюбі з | Предслава Київська |
Діти | Бела II, Аделаїда Адлета[1], Софія (Ядвіґа)[1] і d[2] |
Династія | Арпади |
Батько | Геза I |
Мати | d |
|
Ранні роки
Алмош був молодшим серед двох синів майбутнього короля Гези I. Його братом був майбутній король Коломан. Їхня матір була першою дружиною Гези; його друга дружина, візантійка , покинула Угорщину і повернулася на батьківщину після смерті чоловіка. І Алмош, і його старший брат, як вважають історики Дьюла Крішто та Марта Фонт, народилися приблизно в 1070 році.
Геза I посів престол 1074 року і помер 25 квітня 1077 року. Престол успадкував його брат Владислав I, оскільки і Коломан, і Алмош були неповнолітніми. Новий король вирішив, що Коломана слід готувати до церковної діяльності. Таке рішення було незвичним, оскільки Коломан був старшим за Алмоша.
У 1084—1091 роках Алмош був князем Славонії; у 1091—1095 роках він був князем Хорватії. Згідно з «Ілюстрованою хронікою», і Коломан, і Алмош взяли участь у поході свого дядька до Богемії навесні 1095 року. Перед поверненням до свого королівства король Владислав «був подоланий важкою недугою» і вирішив призначити Алмоша своїм наступником. Проте Коломан не прийняв рішення свого дядька і виїхав до Польщі.
Конфлікти з Коломаном
Коломан повернувся до Угорщини, коли король Владислав помер, щоб захистити своє право на престол. Згідно з «Ілюстрованою хронікою», повернутися його запросив сам дядько. Також хроніка повідомляє, що Алмош «у справжній простоті свого серця вшанував свого брата Коломана і віддав йому корону королівства», а отже Коломан зійшов на престол без кровопролиття. З іншого боку, він був коронований на початку 1096 року, що може означати, що перед цим два брати боролися за корону. Коломана коронував у Секешфегерварі . Згідно з «Ілюстрованою хронікою», водночас він «дарував князівство з усіма правами» Алмошеві. Це свідчить про те, що Алмош визнавав правління свого брата тільки в обмін на отримання або князівства, яким володіли їхні батько та дід і яке займало близько третини королівства.
Після Коломанових перемог над хрестоносцями-мародерами у 1096 році Генріх IV, імператор Священної Римської імперії, якого Владислав I підтримував у боротьбі проти папи Урбана II, написав листа до князя Алмоша. Імператор заявив, що Коломан «знехтував» його «інтересами через свої власні потреби» і просив, щоб Алмош виступив проти брата від його імені. Однак король, колишній єпископ, не продовжив політику свого попередника і виступив на підтримку папської кампанії. Історик Дьюла Крішто пише, що факт багаторічних тісних зв'язків Алмоша із імператором також могло вплинути на рішення Коломана.
Коломан почав вторгнення в Хорватію і самостійно очолив військо у 1097 році. Скориставшись відсутністю Коломана у столиці, Алмош влаштував проти нього змову й почав збирати військо. Коломан повернувся з Хорватії і пішов із військом на князівство Алмоша у 1098 році. Дві армії зустрілися поблизу селища , і тільки річка Тиса їх розділяла. Проте командувачі обох армій вступили у переговори й вирішили не починати битву, змусивши Коломана та Алмоша укласти мир.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlEwTDBzbFF6TWxRVGx3WlhOZmEzSWxRek1sUWpOdWFXdGhYeTFmTVRBMkxtOXNaR0ZzWHkxZkpVTXpKVGd4YkcxdmMxOW9aWEpqWldkZkpVTXpKVUU1YzE5cmFYTm1hV0VsTWtOZlFpVkRNeVZCT1d4aFgyMWxaM1poYXlWRE15VkJSSFFsUXpNbFFURnpZUzVxY0djdk1qSXdjSGd0U3lWRE15VkJPWEJsYzE5cmNpVkRNeVZDTTI1cGEyRmZMVjh4TURZdWIyeGtZV3hmTFY4bFF6TWxPREZzYlc5elgyaGxjbU5sWjE4bFF6TWxRVGx6WDJ0cGMyWnBZU1V5UTE5Q0pVTXpKVUU1YkdGZmJXVm5kbUZySlVNekpVRkVkQ1ZETXlWQk1YTmhMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
Конфлікт поновився за кілька років, коли Коломан коронував свого сина Стефана у 1105 році, що призвело до відкритого повстання Алмоша. Князь покинув Угорщину і звернувся по допомогу до імператора Генріха IV. Проте він усвідомив, що імператор не здатен надати йому допомогу, оскільки тоді боровся проти повстання власного сина. Алмош повернувся до Угорщини у 1106 році, проте незабаром поїхав до свого шурина — короля Польщі Болеслава III. З польською допомогою він захопив фортецю в Угорщині. Як наслідок, Коломан зустрівся з Болеславом III, і обидва монархи «присягнулися на вічну дружбу та братерство». За відсутності підтримки польського монарха Алмош був змушений здатися Коломанові.
Король Коломан вирішив скористатися відсутністю Алмоша, який здійснив паломництво до Святої Землі, і в 1107—1108 роках захопив його князівство. Незважаючи на те, що Алмошу було дозволено зберегти за собою свою власність, приєднання його князівства забезпечило цілісність королівства Коломана. Повернувшись зі Святої Землі, Алмош вирішив заснувати монастир у селі . Під час освячення монастиря, на якому Коломан також був присутній, Алмоша помилково звинуватили у спробі замаху на життя короля. Коломан вирішив заарештувати брата, проте «преосвященніші єпископи та інші доброзичливі сановники» втрутилися в ситуацію на боці Алмоша, і «таким чином було урочисто присягнуто про примирення» між королем та братом.
Алмош поїхав до міста Пассау. За його проханням імператор Генріх V розпочав вторгнення до Угорщини і взяв в облогу місто Пожонь (нині Братислава, Словаччина) у вересні 1108 року. Водночас князь Богемії Святоплук I, який також підтримував Алмоша, здійснив вторгнення у регіони на північ від Дунаю. Проте союзник Коломана, король Польщі Болеслав III, напав на Богемію, через що Святоплук був змушений відступити. Хоча спроба облоги Пожоні імператором Генріхом також провалилася, він намагався вмовити Коломана вибачити своєму бунтівному братові, і він таким чином повернувся в Угорщину.
Проте Коломан виявив, що Алмош знову намагається влаштувати змову з метою захоплення трону. Він вирішив надалі не боротися з братом і наказав осліпити його та його молодого сина, Белу, щоб забезпечити мирний перехід престолу до власного сина. З тієї самої причини багато з воїнів Алмоша також були покалічені. Після цього Алмош жив самітником у власному монастирі в Демеші. 1116 року Коломан помер. Його син Стефан був коронований у Секешфегерварі за місяць після цього.
Вигнання
Як повідомляє «Ілюстрована хроніка», сліпий Алмош, «побоюючись смерті на руках короля Стефана», втік до Візантійської імперії. Багато його прихильників пішли за ним; імператор Іоанн II Комнін поселив їх у місті в Македонії. Візантійський історик Іоанн Кіннам підтверджує, що імператор «ставився» до Алмоша «прихильно і прийняв його з добротою». Він додає, що король Стефан II «послав до імператора послів і вимагав, щоб» Алмош «був вигнаний з» Візантії, проте його вимоги не були прийняті. Джерела не подають дату втечі Алмоша, але, ймовірно, це сталося 1125 року. Історик пише, що Алмош був змушений покинути Угорщину, оскільки він скористався поразками Стефана II у Волині та Далмації та влаштував змову проти нього. Його втеча спричинила між двома державами, яка тривала з 1127 до 1129 року. Алмош помер у вигнанні 1 вересня 1127 року.
Син Алмоша Бела Сліпий став королем Угорщини в 1131 році. Останки Алмоша були перевезені до Угорщини в 1137 році й перепоховані в базиліці Успіння Пресвятої Діви Марії в Секешфегерварі.
Родина
Вазул | ||||||||||||||||
Бела I | ||||||||||||||||
жінка з родини Татонь | ||||||||||||||||
Геза I | ||||||||||||||||
Мешко II В'ялий | ||||||||||||||||
Рихеза Польська | ||||||||||||||||
Рикса Лотаринзька | ||||||||||||||||
Алмош | ||||||||||||||||
21 серпня 1104 року Алмош одружився із Предславою Київською — дочкою князя Святополка Ізяславича, онучкою Ярослава Мудрого. У шлюбі народилося троє дітей:
- Аделаїда (прибл. 1107—1140), одружена із князем Богемії Собіславом I у 1123 році;
- Бела II (прибл. 1109—1141), король Угорщини у 1131—1141, одружений із Ілоною Сербською у 1129 році;
- Софія або Ядвіґа (1107—1138), одружена із маркграфом Австрії Адальбертом II у 1132 році.
Примітки
- Lundy D. R. The Peerage
- Cawley C. Medieval Lands: A prosopography of medieval European noble and royal families
- Margaret Odrowaz-Sypniewska, The Courtly Lives of Polish Kings, Nobles, Saints, Knights and Their Genealogy
- Detlev Schwennicke, Europäische Stammtafeln (Marburg, 1980—1991), ST Volume 2, Chart 154
- Kristó & Makk, 1996, p. 125.
- Font, 2001, p. 12.
- Kristó & Makk, 1996, с. 125.
- Font, 2001, p. 13.
- Bartl, 2002, p. 27.
- Kontler, 1999, p. 61.
- István Kapitánffy (2003). Hungarobyzantina: Bizánc és a görögség középkori magyarországi forrásokban. Typotex Kft. с. 161–. ISBN .
- Kristó & Makk, 1996, p. 129.
- Font, 2001, p. 15.
- The Hungarian Illuminated Chronicle (ch. 140.101), p. 130.
- Engel, 2001, p. 34.
- Font, 2001, p. 16.
- Makk, 1989, p. 11.
- Kristó & Makk, 1996, p. 131.
- Stephenson, 2000, p. 197.
- The Hungarian Illuminated Chronicle (ch. 142.102), p. 131.
- Kristó & Makk, 1996, p. 133.
- Font, 2001, p. 20.
- The letters of Henry IV: Henry thanks Duke Almus for his support and promises him a reward, p. 171.
- Font, 2001, p. 21.
- Font, 2001, pp. 21-22.
- Kristó & Makk, 1996, p. 136.
- Kristó & Makk, 1996, p. 137.
- Font, 2001, p. 22.
- Kristó & Makk, 1996, p. 138.
- Kristó & Makk, 1996, p. 143.
- Font, 2001, p. 79.
- Makk, 1989, p. 14.
- Makk, 1989, p. 15.
- Font, 2001, p. 23.
- The Deeds of the Princes of the Poles (ch. 2.29.), p. 173.
- The Hungarian Illuminated Chronicle (ch. 148.105), p. 132.
- Bartl, 2002, p. 28.
- Manteuffel, 1982, p. 108.
- Kristó & Makk, 1996, p. 146.
- Engel, 2001, p. 35.
- Font, 2001, p. 82.
- Makk, 1989, pp. 16-17.
- Makk, 1989, p. 18.
- The Hungarian Illuminated Chronicle (ch. 157.112), p. 135.
- Kristó & Makk, 1996, pp. 156-157.
- Makk, 1989, p. 23.
- Makk, 1989, p. 22.
- Deeds of John and Manuel Comnenus by John Kinnamos (1.4), p. 17.
- Deeds of John and Manuel Comnenus by John Kinnamos (1.4), pp. 17–18.
- Fine, 1991, p. 234.
- Makk, 1989, p. 24.
- Prinzing, Salamon & Stephenson, 2001, p. 162.
Джерела
- Первинні
- Deeds of John and Manuel Comnenus by John Kinnamos (Translated by Charles M. Brand) (1976). Columbia University Press. .
- The Deeds of the Princes of the Poles (Translated and annotated by Paul W. Knoll and Frank Schaer with a preface by Thomas N. Bisson) (2003). CEU Press. .
- The Hungarian Illuminated Chronicle: Chronica de Gestis Hungarorum (Edited by Dezső Dercsényi) (1970). Corvina, Taplinger Publishing. .
- «The letters of Henry IV: Henry thanks Duke Almus for his support and promises him a reward» (2000). In Imperial Lives & Letters of the Eleventh Century (Translated by Theodor E. Mommsen and Karl F. Morrison, with a historical introduction and new suggested readings by Karl F. Morrison, edited by Robert L. Benson). Columbia University Press. pp. 52–100. .
- Вторинні
- Bartl Július. Slovak History: Chronology & Lexicon. — Bolchazy-Carducci Publishers, 2002. — .
- Engel Pál. The Realm of St Stephen: A History of Medieval Hungary, 895–1526. — I.B. Tauris Publishers, 2001. — .
- Fine John V. A. Jr. The Early Medieval Balkans: A Critical Survey from the Sixth to the Late Twelfth Century. — Ann Arbor : University of Michigan Press, 1991. — .
- Font Márta. Koloman the Learned, King of Hungary (Supervised by Gyula Kristó, Translated by Monika Miklán). — Márta Font (supported by the Publication Commission of the Faculty of Humanities of the University of Pécs), 2001. — .
- Kontler László. Millennium in Central Europe: A History of Hungary. — Atlantisz Publishing House, 1999. — .
- Kristó Gyula, Makk Ferenc. Az Árpád-ház uralkodói [=Rulers of the House of Árpád]. — I.P.C. Könyvek, 1996. — .
- Makk Ferenc. The Árpáds and the Comneni: Political Relations between Hungary and Byzantium in the 12th century (Translated by György Novák). — Akadémiai Kiadó, 1989. — .
- Makk Ferenc. Borisz // Korai magyar történeti lexikon (9–14. század) [Encyclopedia of the Early Hungarian History (9th–14th centuries)]. — Akadémiai Kiadó, 1994. — С. 120–121. — .
- Manteuffel Tadeusz. The Formation of the Polish State: The Period of Ducal Rule, 963–1194 (Translated and with an Introduction by Andrew Gorski). — Wayne State University Press, 1982. — .
- Prinzing Günter, Salamon Maciej, Stephenson Paul. Byzantium and East Central Europe. — Universitas, 2001.
- Stephenson Paul. Byzantium's Balkan Frontier: A Political Study of the Northern Balkans, 900–1204. — Cambridge University Press, 2000. — .
- Domus Bolezlai: Values and Social Identity in Dynastic Traditions of Medieval Poland (c. 966–1138). — Brill, 2010. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Ne plutati z Almoshem vozhdem ugorskih plemen u IX stolitti Almosh ugor Almos herceg pribl 1070 abo 1075 1 veresnya 1127 ugorskij princ sin korolya Gezi I brat Kolomana I Buv pretendentom na ugorskij tron Almosh horv AlmosBiografichni daniNarodzhennya1070 Ugorske korolivstvoSmertne ranishe 1127 KonstantinopolPohovannyaSekeshfegervarska bazilikaU shlyubi zPredslava KiyivskaDitiBela II Adelayida Adleta 1 Sofiya Yadviga 1 i d 2 DinastiyaArpadiBatkoGeza IMatid Mediafajli u VikishovishiRanni rokiAlmosh buv molodshim sered dvoh siniv majbutnogo korolya Gezi I Jogo bratom buv majbutnij korol Koloman Yihnya matir bula pershoyu druzhinoyu Gezi jogo druga druzhina vizantijka pokinula Ugorshinu i povernulasya na batkivshinu pislya smerti cholovika I Almosh i jogo starshij brat yak vvazhayut istoriki Dyula Krishto ta Marta Font narodilisya priblizno v 1070 roci Geza I posiv prestol 1074 roku i pomer 25 kvitnya 1077 roku Prestol uspadkuvav jogo brat Vladislav I oskilki i Koloman i Almosh buli nepovnolitnimi Novij korol virishiv sho Kolomana slid gotuvati do cerkovnoyi diyalnosti Take rishennya bulo nezvichnim oskilki Koloman buv starshim za Almosha U 1084 1091 rokah Almosh buv knyazem Slavoniyi u 1091 1095 rokah vin buv knyazem Horvatiyi Zgidno z Ilyustrovanoyu hronikoyu i Koloman i Almosh vzyali uchast u pohodi svogo dyadka do Bogemiyi navesni 1095 roku Pered povernennyam do svogo korolivstva korol Vladislav buv podolanij vazhkoyu nedugoyu i virishiv priznachiti Almosha svoyim nastupnikom Prote Koloman ne prijnyav rishennya svogo dyadka i viyihav do Polshi Konflikti z KolomanomKoloman povernuvsya do Ugorshini koli korol Vladislav pomer shob zahistiti svoye pravo na prestol Zgidno z Ilyustrovanoyu hronikoyu povernutisya jogo zaprosiv sam dyadko Takozh hronika povidomlyaye sho Almosh u spravzhnij prostoti svogo sercya vshanuvav svogo brata Kolomana i viddav jomu koronu korolivstva a otzhe Koloman zijshov na prestol bez krovoprolittya Z inshogo boku vin buv koronovanij na pochatku 1096 roku sho mozhe oznachati sho pered cim dva brati borolisya za koronu Kolomana koronuvav u Sekeshfegervari Zgidno z Ilyustrovanoyu hronikoyu vodnochas vin daruvav knyazivstvo z usima pravami Almoshevi Ce svidchit pro te sho Almosh viznavav pravlinnya svogo brata tilki v obmin na otrimannya abo knyazivstva yakim volodili yihni batko ta did i yake zajmalo blizko tretini korolivstva Pislya Kolomanovih peremog nad hrestonoscyami maroderami u 1096 roci Genrih IV imperator Svyashennoyi Rimskoyi imperiyi yakogo Vladislav I pidtrimuvav u borotbi proti papi Urbana II napisav lista do knyazya Almosha Imperator zayaviv sho Koloman znehtuvav jogo interesami cherez svoyi vlasni potrebi i prosiv shob Almosh vistupiv proti brata vid jogo imeni Odnak korol kolishnij yepiskop ne prodovzhiv politiku svogo poperednika i vistupiv na pidtrimku papskoyi kampaniyi Istorik Dyula Krishto pishe sho fakt bagatorichnih tisnih zv yazkiv Almosha iz imperatorom takozh moglo vplinuti na rishennya Kolomana Koloman pochav vtorgnennya v Horvatiyu i samostijno ocholiv vijsko u 1097 roci Skoristavshis vidsutnistyu Kolomana u stolici Almosh vlashtuvav proti nogo zmovu j pochav zbirati vijsko Koloman povernuvsya z Horvatiyi i pishov iz vijskom na knyazivstvo Almosha u 1098 roci Dvi armiyi zustrilisya poblizu selisha i tilki richka Tisa yih rozdilyala Prote komanduvachi oboh armij vstupili u peregovori j virishili ne pochinati bitvu zmusivshi Kolomana ta Almosha uklasti mir Almosh ta jogo sin Bela buli oslipleni za nakazom korolya Kolomana Miniatyura z Ilyustrovanoyi hroniki Konflikt ponovivsya za kilka rokiv koli Koloman koronuvav svogo sina Stefana u 1105 roci sho prizvelo do vidkritogo povstannya Almosha Knyaz pokinuv Ugorshinu i zvernuvsya po dopomogu do imperatora Genriha IV Prote vin usvidomiv sho imperator ne zdaten nadati jomu dopomogu oskilki todi borovsya proti povstannya vlasnogo sina Almosh povernuvsya do Ugorshini u 1106 roci prote nezabarom poyihav do svogo shurina korolya Polshi Boleslava III Z polskoyu dopomogoyu vin zahopiv fortecyu v Ugorshini Yak naslidok Koloman zustrivsya z Boleslavom III i obidva monarhi prisyagnulisya na vichnu druzhbu ta braterstvo Za vidsutnosti pidtrimki polskogo monarha Almosh buv zmushenij zdatisya Kolomanovi Pered smertyu Koloman uv yazniv slipogo Almosha Korol Koloman virishiv skoristatisya vidsutnistyu Almosha yakij zdijsniv palomnictvo do Svyatoyi Zemli i v 1107 1108 rokah zahopiv jogo knyazivstvo Nezvazhayuchi na te sho Almoshu bulo dozvoleno zberegti za soboyu svoyu vlasnist priyednannya jogo knyazivstva zabezpechilo cilisnist korolivstva Kolomana Povernuvshis zi Svyatoyi Zemli Almosh virishiv zasnuvati monastir u seli Pid chas osvyachennya monastirya na yakomu Koloman takozh buv prisutnij Almosha pomilkovo zvinuvatili u sprobi zamahu na zhittya korolya Koloman virishiv zaareshtuvati brata prote preosvyashennishi yepiskopi ta inshi dobrozichlivi sanovniki vtrutilisya v situaciyu na boci Almosha i takim chinom bulo urochisto prisyagnuto pro primirennya mizh korolem ta bratom Almosh poyihav do mista Passau Za jogo prohannyam imperator Genrih V rozpochav vtorgnennya do Ugorshini i vzyav v oblogu misto Pozhon nini Bratislava Slovachchina u veresni 1108 roku Vodnochas knyaz Bogemiyi Svyatopluk I yakij takozh pidtrimuvav Almosha zdijsniv vtorgnennya u regioni na pivnich vid Dunayu Prote soyuznik Kolomana korol Polshi Boleslav III napav na Bogemiyu cherez sho Svyatopluk buv zmushenij vidstupiti Hocha sproba oblogi Pozhoni imperatorom Genrihom takozh provalilasya vin namagavsya vmoviti Kolomana vibachiti svoyemu buntivnomu bratovi i vin takim chinom povernuvsya v Ugorshinu Prote Koloman viyaviv sho Almosh znovu namagayetsya vlashtuvati zmovu z metoyu zahoplennya tronu Vin virishiv nadali ne borotisya z bratom i nakazav oslipiti jogo ta jogo molodogo sina Belu shob zabezpechiti mirnij perehid prestolu do vlasnogo sina Z tiyeyi samoyi prichini bagato z voyiniv Almosha takozh buli pokalicheni Pislya cogo Almosh zhiv samitnikom u vlasnomu monastiri v Demeshi 1116 roku Koloman pomer Jogo sin Stefan buv koronovanij u Sekeshfegervari za misyac pislya cogo VignannyaYak povidomlyaye Ilyustrovana hronika slipij Almosh poboyuyuchis smerti na rukah korolya Stefana vtik do Vizantijskoyi imperiyi Bagato jogo prihilnikiv pishli za nim imperator Ioann II Komnin poseliv yih u misti v Makedoniyi Vizantijskij istorik Ioann Kinnam pidtverdzhuye sho imperator stavivsya do Almosha prihilno i prijnyav jogo z dobrotoyu Vin dodaye sho korol Stefan II poslav do imperatora posliv i vimagav shob Almosh buv vignanij z Vizantiyi prote jogo vimogi ne buli prijnyati Dzherela ne podayut datu vtechi Almosha ale jmovirno ce stalosya 1125 roku Istorik pishe sho Almosh buv zmushenij pokinuti Ugorshinu oskilki vin skoristavsya porazkami Stefana II u Volini ta Dalmaciyi ta vlashtuvav zmovu proti nogo Jogo vtecha sprichinila mizh dvoma derzhavami yaka trivala z 1127 do 1129 roku Almosh pomer u vignanni 1 veresnya 1127 roku Sin Almosha Bela Slipij stav korolem Ugorshini v 1131 roci Ostanki Almosha buli perevezeni do Ugorshini v 1137 roci j perepohovani v bazilici Uspinnya Presvyatoyi Divi Mariyi v Sekeshfegervari Rodina Vazul Bela I zhinka z rodini Taton Geza I Meshko II V yalij Riheza Polska Riksa Lotarinzka Almosh 21 serpnya 1104 roku Almosh odruzhivsya iz Predslavoyu Kiyivskoyu dochkoyu knyazya Svyatopolka Izyaslavicha onuchkoyu Yaroslava Mudrogo U shlyubi narodilosya troye ditej Adelayida pribl 1107 1140 odruzhena iz knyazem Bogemiyi Sobislavom I u 1123 roci Bela II pribl 1109 1141 korol Ugorshini u 1131 1141 odruzhenij iz Ilonoyu Serbskoyu u 1129 roci Sofiya abo Yadviga 1107 1138 odruzhena iz markgrafom Avstriyi Adalbertom II u 1132 roci PrimitkiLundy D R The Peerage d Track Q67129259d Track Q21401824 Cawley C Medieval Lands A prosopography of medieval European noble and royal families d Track Q13419312d Track Q49162812 Margaret Odrowaz Sypniewska The Courtly Lives of Polish Kings Nobles Saints Knights and Their Genealogy Detlev Schwennicke Europaische Stammtafeln Marburg 1980 1991 ST Volume 2 Chart 154 Kristo amp Makk 1996 p 125 Font 2001 p 12 Kristo amp Makk 1996 s 125 Font 2001 p 13 Bartl 2002 p 27 Kontler 1999 p 61 Istvan Kapitanffy 2003 Hungarobyzantina Bizanc es a gorogseg kozepkori magyarorszagi forrasokban Typotex Kft s 161 ISBN 978 963 9326 67 5 Kristo amp Makk 1996 p 129 Font 2001 p 15 The Hungarian Illuminated Chronicle ch 140 101 p 130 Engel 2001 p 34 Font 2001 p 16 Makk 1989 p 11 Kristo amp Makk 1996 p 131 Stephenson 2000 p 197 The Hungarian Illuminated Chronicle ch 142 102 p 131 Kristo amp Makk 1996 p 133 Font 2001 p 20 The letters of Henry IV Henry thanks Duke Almus for his support and promises him a reward p 171 Font 2001 p 21 Font 2001 pp 21 22 Kristo amp Makk 1996 p 136 Kristo amp Makk 1996 p 137 Font 2001 p 22 Kristo amp Makk 1996 p 138 Kristo amp Makk 1996 p 143 Font 2001 p 79 Makk 1989 p 14 Makk 1989 p 15 Font 2001 p 23 The Deeds of the Princes of the Poles ch 2 29 p 173 The Hungarian Illuminated Chronicle ch 148 105 p 132 Bartl 2002 p 28 Manteuffel 1982 p 108 Kristo amp Makk 1996 p 146 Engel 2001 p 35 Font 2001 p 82 Makk 1989 pp 16 17 Makk 1989 p 18 The Hungarian Illuminated Chronicle ch 157 112 p 135 Kristo amp Makk 1996 pp 156 157 Makk 1989 p 23 Makk 1989 p 22 Deeds of John and Manuel Comnenus by John Kinnamos 1 4 p 17 Deeds of John and Manuel Comnenus by John Kinnamos 1 4 pp 17 18 Fine 1991 p 234 Makk 1989 p 24 Prinzing Salamon amp Stephenson 2001 p 162 DzherelaPervinni Deeds of John and Manuel Comnenus by John Kinnamos Translated by Charles M Brand 1976 Columbia University Press ISBN 0 231 04080 6 The Deeds of the Princes of the Poles Translated and annotated by Paul W Knoll and Frank Schaer with a preface by Thomas N Bisson 2003 CEU Press ISBN 963 9241 40 7 The Hungarian Illuminated Chronicle Chronica de Gestis Hungarorum Edited by Dezso Dercsenyi 1970 Corvina Taplinger Publishing ISBN 0 8008 4015 1 The letters of Henry IV Henry thanks Duke Almus for his support and promises him a reward 2000 In Imperial Lives amp Letters of the Eleventh Century Translated by Theodor E Mommsen and Karl F Morrison with a historical introduction and new suggested readings by Karl F Morrison edited by Robert L Benson Columbia University Press pp 52 100 ISBN 978 0 231 12121 7 Vtorinni Bartl Julius Slovak History Chronology amp Lexicon Bolchazy Carducci Publishers 2002 ISBN 978 0 86516 444 4 Engel Pal The Realm of St Stephen A History of Medieval Hungary 895 1526 I B Tauris Publishers 2001 ISBN 1 86064 061 3 Fine John V A Jr The Early Medieval Balkans A Critical Survey from the Sixth to the Late Twelfth Century Ann Arbor University of Michigan Press 1991 ISBN 0 472 08149 7 Font Marta Koloman the Learned King of Hungary Supervised by Gyula Kristo Translated by Monika Miklan Marta Font supported by the Publication Commission of the Faculty of Humanities of the University of Pecs 2001 ISBN 963 482 521 4 Kontler Laszlo Millennium in Central Europe A History of Hungary Atlantisz Publishing House 1999 ISBN 963 9165 37 9 Kristo Gyula Makk Ferenc Az Arpad haz uralkodoi Rulers of the House of Arpad I P C Konyvek 1996 ISBN 963 7930 97 3 Makk Ferenc The Arpads and the Comneni Political Relations between Hungary and Byzantium in the 12th century Translated by Gyorgy Novak Akademiai Kiado 1989 ISBN 963 05 5268 X Makk Ferenc Borisz Korai magyar torteneti lexikon 9 14 szazad Encyclopedia of the Early Hungarian History 9th 14th centuries Akademiai Kiado 1994 S 120 121 ISBN 963 05 6722 9 Manteuffel Tadeusz The Formation of the Polish State The Period of Ducal Rule 963 1194 Translated and with an Introduction by Andrew Gorski Wayne State University Press 1982 ISBN 0 8143 1682 4 Prinzing Gunter Salamon Maciej Stephenson Paul Byzantium and East Central Europe Universitas 2001 Stephenson Paul Byzantium s Balkan Frontier A Political Study of the Northern Balkans 900 1204 Cambridge University Press 2000 ISBN 978 0 521 02756 4 Domus Bolezlai Values and Social Identity in Dynastic Traditions of Medieval Poland c 966 1138 Brill 2010 ISBN 978 90 04 18142 7