Гіалокластит — гірська порода, що складається з дрібних уламків вулканічного скла. Утворюється при виверженні лави у воду, внаслідок чого вона різко охолоджується і розтріскується на уламки, або при розбризкуванні лави при вибухах.
![]() | ||||
Загальні відомості | ||||
---|---|---|---|---|
Ідентифікація | ||||
Використання | ||||
| ||||
|
Цю назву запропонував швейцарський вулканолог [en] у 1960 (за іншими даними, у 1958) році. Вона утворена від дав.-гр. ὕαλος (hyalos) — «скло» та κλαστός (klastós) — «розбитий». Спочатку ця назва стосувалася тільки уламків скляної кірки застиглої лави, що відлітають від неї при швидкому охолодженні. Згодом так почали називати і уламки скла, утворені при вибухових виверженнях. У деяких джерелах термін використовується у вузькому значенні, в деяких — у широкому.
Дослідження наземних покладів гіалокластиту дає багато інформації про хід виверження та просторовий розподіл викидів. Підводних покладів це стосується в меншій мірі.
Опис
Розмір частинок гіалокластиту лежить у межах 1 мм — кілька см; буває і значно менший (навіть як у часток попелу). В лавових фонтанах утворюються частки розміром із піщинку. Може формуватися з лави будь-якого складу — як кислого, так і основного. Частинки гіалокластиту, як правило, складаються з сидеромелану (один з різновидів вулканічного скла) і оточені оболонкою палагоніту (продукт взаємодії цього скла з водою). Сидеромелан зазвичай має чорний колір, палагоніт — жовтий.
Розповсюдження
Гіалокластит може утворюватися при виверженні і власне у воду, і під кригу чи у вологі донні осади. Практично завжди супроводжує кульову лаву та іншу лаву, застиглу під водою. Кількість гіалокластиту швидко зменшується зі збільшенням глибини, бо на великій глибині тиск води запобігає вибуховим виверженням. На океанічних хребтах його мало; на підводних горах (навіть глибоководних) зустрічається частіше. Гіалокластит може формувати шари багатометрової товщини, що вкривають величезну площу; іноді він є основним складником підводних вулканічних покладів. Відомий з відкладів будь-якого віку в багатьох місцях планети; в Україні трапляється на Кара-Дазі.
Примітки
- Смішко Р. М. Геологія з основами геоморфології. — Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2004. — С. 20. — .
- Schmidt R., Schmincke H.-U. Seamounts and Island Building // Encyclopedia of Volcanoes / Editor-in-chief Haraldur Sigurdsson. — Academic Press, 1999. — P. 383–402. — .
- Batiza R., White J. D. L. Submarine Lavas and Hyaloclastite // Encyclopedia of Volcanoes / Editor-in-chief Haraldur Sigurdsson. — Academic Press, 1999. — P. 361–381. — .
- Morton R. (PDF). Home Page — Ron Morton (англ.). The University of Minnesota. Архів оригіналу (PDF) за 20 жовтня 2014. Процитовано 3 січня 2014.
- Кеннетт Дж. П. 7. Океанская кора // Морская геология. — Москва : Мир, 1987. — Т. 1. — С. 213.
- Head J. W. III, Wilson L. Deep submarine pyroclastic eruptions: theory and predicted landforms and deposits // Journal of Volcanology and Geothermal Research. — 2003. — Т. 121, вип. 3–4 (March). — С. 155–193. — DOI: .
- Гиалокластит // Геологический словарь: в 2-х томах / К. Н. Паффенгольц и др. — издание 2, испр. — Москва : Недра, 1978. — Т. 1. — С. 383.
- Печерский Д. М. [1] з джерела 20 жовтня 2014
- John Seach. Hyaloclastite (англ.). volcanolive.com. Архів оригіналу за 7 червня 2014. Процитовано 7 червня 2014.
- Lava and water (англ.). geology.sdsu.edu. Архів оригіналу за 7 червня 2014. Процитовано 7 червня 2014.
- Тазиев Г. Ф. На вулканах / Под ред. д-ра геол.-мин. наук М. Г. Леонова. — Москва : Мир, 1987. — С. 74. Архівовано з джерела 7 червня 2014
- Лебединский В., Кириченко Л. Вулканическая группа Карадаг // Крым — музей под открытым небом. — Симферополь : Сонат, 2002. — С. 140–142. — . Архівовано з джерела 7 червня 2014
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Гіалокластит
Література
- Batiza R., White J. D. L. Submarine Lavas and Hyaloclastite // Encyclopedia of Volcanoes / Editor-in-chief Haraldur Sigurdsson. — Academic Press, 1999. — P. 361–381. — .
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Gialoklastit girska poroda sho skladayetsya z dribnih ulamkiv vulkanichnogo skla Utvoryuyetsya pri viverzhenni lavi u vodu vnaslidok chogo vona rizko oholodzhuyetsya i roztriskuyetsya na ulamki abo pri rozbrizkuvanni lavi pri vibuhah GialoklastitZagalni vidomosti Identifikaciya Vikoristannya Gialoklastit u Vikishovishi Gialoklastit pid mikroskopom Po krayah chastok vidno temni palagonitovi obolonki Shirina polya zoru 3 mm Gialoklastit v Islandiyi Brili gialoklastitu v Islandiyi Cyu nazvu zaproponuvav shvejcarskij vulkanolog en u 1960 za inshimi danimi u 1958 roci Vona utvorena vid dav gr ὕalos hyalos sklo ta klastos klastos rozbitij Spochatku cya nazva stosuvalasya tilki ulamkiv sklyanoyi kirki zastigloyi lavi sho vidlitayut vid neyi pri shvidkomu oholodzhenni Zgodom tak pochali nazivati i ulamki skla utvoreni pri vibuhovih viverzhennyah U deyakih dzherelah termin vikoristovuyetsya u vuzkomu znachenni v deyakih u shirokomu Doslidzhennya nazemnih pokladiv gialoklastitu daye bagato informaciyi pro hid viverzhennya ta prostorovij rozpodil vikidiv Pidvodnih pokladiv ce stosuyetsya v menshij miri OpisRozmir chastinok gialoklastitu lezhit u mezhah 1 mm kilka sm buvaye i znachno menshij navit yak u chastok popelu V lavovih fontanah utvoryuyutsya chastki rozmirom iz pishinku Mozhe formuvatisya z lavi bud yakogo skladu yak kislogo tak i osnovnogo Chastinki gialoklastitu yak pravilo skladayutsya z sideromelanu odin z riznovidiv vulkanichnogo skla i otocheni obolonkoyu palagonitu produkt vzayemodiyi cogo skla z vodoyu Sideromelan zazvichaj maye chornij kolir palagonit zhovtij RozpovsyudzhennyaGialoklastit mozhe utvoryuvatisya pri viverzhenni i vlasne u vodu i pid krigu chi u vologi donni osadi Praktichno zavzhdi suprovodzhuye kulovu lavu ta inshu lavu zastiglu pid vodoyu Kilkist gialoklastitu shvidko zmenshuyetsya zi zbilshennyam glibini bo na velikij glibini tisk vodi zapobigaye vibuhovim viverzhennyam Na okeanichnih hrebtah jogo malo na pidvodnih gorah navit glibokovodnih zustrichayetsya chastishe Gialoklastit mozhe formuvati shari bagatometrovoyi tovshini sho vkrivayut velicheznu ploshu inodi vin ye osnovnim skladnikom pidvodnih vulkanichnih pokladiv Vidomij z vidkladiv bud yakogo viku v bagatoh miscyah planeti v Ukrayini traplyayetsya na Kara Dazi PrimitkiSmishko R M Geologiya z osnovami geomorfologiyi Vidavnichij centr LNU imeni Ivana Franka 2004 S 20 ISBN 9780080547985 Schmidt R Schmincke H U Seamounts and Island Building Encyclopedia of Volcanoes Editor in chief Haraldur Sigurdsson Academic Press 1999 P 383 402 ISBN 9780080547985 Batiza R White J D L Submarine Lavas and Hyaloclastite Encyclopedia of Volcanoes Editor in chief Haraldur Sigurdsson Academic Press 1999 P 361 381 ISBN 9780080547985 Morton R PDF Home Page Ron Morton angl The University of Minnesota Arhiv originalu PDF za 20 zhovtnya 2014 Procitovano 3 sichnya 2014 Kennett Dzh P 7 Okeanskaya kora Morskaya geologiya Moskva Mir 1987 T 1 S 213 Head J W III Wilson L Deep submarine pyroclastic eruptions theory and predicted landforms and deposits Journal of Volcanology and Geothermal Research 2003 T 121 vip 3 4 March S 155 193 DOI 10 1016 S0377 0273 02 00425 0 Gialoklastit Geologicheskij slovar v 2 h tomah K N Paffengolc i dr izdanie 2 ispr Moskva Nedra 1978 T 1 S 383 Pecherskij D M 1 z dzherela 20 zhovtnya 2014 John Seach Hyaloclastite angl volcanolive com Arhiv originalu za 7 chervnya 2014 Procitovano 7 chervnya 2014 Lava and water angl geology sdsu edu Arhiv originalu za 7 chervnya 2014 Procitovano 7 chervnya 2014 Taziev G F Na vulkanah Pod red d ra geol min nauk M G Leonova Moskva Mir 1987 S 74 Arhivovano z dzherela 7 chervnya 2014 Lebedinskij V Kirichenko L Vulkanicheskaya gruppa Karadag Krym muzej pod otkrytym nebom Simferopol Sonat 2002 S 140 142 ISBN 966 7347 95 8 Arhivovano z dzherela 7 chervnya 2014PosilannyaVikishovishe maye multimedijni dani za temoyu GialoklastitLiteraturaBatiza R White J D L Submarine Lavas and Hyaloclastite Encyclopedia of Volcanoes Editor in chief Haraldur Sigurdsson Academic Press 1999 P 361 381 ISBN 9780080547985