Гулаки́ — український козацько-старшинський, згодом шляхетський рід 16—19 століть.
Походження прізвища
Ім'я Гулак вперше з'являється у реєстрі козаків 1649 року в козака корсунського полку Гулака Кошмученка. У тому же реєстрі називається прізвище козака Івана Гулака з черкаського полку. Інша згадка про Гулаків, а саме про Максима, кошового отамана чи навіть гетьмана початку 1640-х років, є в деяких пізніх українських літописах, однак вона є малодостовірною.[] Походить ймовірно від слова «гуляка», що значило «крикун». Можливо, також походження від «гулак» - великий вареник, начинений маком.
Найвідоміші представники роду
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk5tTDFCUFRGOURUMEZmSlVNMUpUZ3hkV3N1YzNabkx6SXdNSEI0TFZCUFRGOURUMEZmSlVNMUpUZ3hkV3N1YzNabkxuQnVadz09LnBuZw==.png)
Родоначальником роду Гулаків вважається Іван, котрий був генеральним обозним (1669—1674) часів гетьмана Петра Дорошенка, брав участь у посольствах до Кримського ханства. У лютому 1674 року боронив Черкаси від лівобережного гетьмана Івана Самойловича, але під тиском переважаючих сил капітулював і перейшов на бік переможця. 1675 року знову брав участь у посольстві до Криму. Упродовж 1679—1682 років — обозний Переяславського полку.
Нащадки Івана Гулака посідали маєтності у Переяславському полку і обіймали досить високі посади. Так, Іван був полковим обозним (1710—1715), наказним полковником (1715). Сотниками другої Переяславської сотні були Євстафій (1709, 1724, 1728—1739), Іван Євстафійович (1739—1770), полковими осавулами — Іван Іванович і Федір Іванович (1782—1783).
На гербі Гулаків було зображено лук із натягненою стрілою (польсько-український герб «Лук»).
У 19 столітті рід Гулаків (уже дворянський) та споріднений із ним рід Гулаків-Артемовських дали чимало визначних громадських і культурних діячів, серед яких були Микола Іванович Гулак, Петро Петрович Гулак-Артемовський, Семен Степанович Гулак-Артемовський.
Див. також
Примітки
- Чучка, П. П. (2011), , Ліра, с. 142, ISBN , архів оригіналу за 5 вересня 2014, процитовано 5 вересня 2014
{{}}
: Вказано більш, ніж один|pages=
та|page=
()
Література
- Мицик Ю. А. Гулаки [ 2 лютого 2017 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України / редкол.: В. А. Смолій та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2004. — Т. 2 : Г — Д. — 518 с. : іл. — . — С. 249.
- Антонович В. Коротка історія Козаччини. — Вінніпеґ — Давфін, 1972; К., 1991.
- Дорошенко Д. Гетьман Петро Дорошенко. — Нью-Йорк, 1985.
- Лукомский В. К., Модзалевский В. Л. Малороссийский гербовник. — К., 1993.
- Кривошея В. В. Українська козацька старшина. — Частина 1. — К., 1997.
![]() | Це незавершена стаття про шляхту (дворянство). Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Gulaki ukrayinskij kozacko starshinskij zgodom shlyahetskij rid 16 19 stolit Pohodzhennya prizvishaIm ya Gulak vpershe z yavlyayetsya u reyestri kozakiv 1649 roku v kozaka korsunskogo polku Gulaka Koshmuchenka U tomu zhe reyestri nazivayetsya prizvishe kozaka Ivana Gulaka z cherkaskogo polku Insha zgadka pro Gulakiv a same pro Maksima koshovogo otamana chi navit getmana pochatku 1640 h rokiv ye v deyakih piznih ukrayinskih litopisah odnak vona ye malodostovirnoyu dzherelo Pohodit jmovirno vid slova gulyaka sho znachilo krikun Mozhlivo takozh pohodzhennya vid gulak velikij varenik nachinenij makom Najvidomishi predstavniki roduGerb Gulakiv Luk Rodonachalnikom rodu Gulakiv vvazhayetsya Ivan kotrij buv generalnim oboznim 1669 1674 chasiv getmana Petra Doroshenka brav uchast u posolstvah do Krimskogo hanstva U lyutomu 1674 roku boroniv Cherkasi vid livoberezhnogo getmana Ivana Samojlovicha ale pid tiskom perevazhayuchih sil kapitulyuvav i perejshov na bik peremozhcya 1675 roku znovu brav uchast u posolstvi do Krimu Uprodovzh 1679 1682 rokiv oboznij Pereyaslavskogo polku Nashadki Ivana Gulaka posidali mayetnosti u Pereyaslavskomu polku i obijmali dosit visoki posadi Tak Ivan buv polkovim oboznim 1710 1715 nakaznim polkovnikom 1715 Sotnikami drugoyi Pereyaslavskoyi sotni buli Yevstafij 1709 1724 1728 1739 Ivan Yevstafijovich 1739 1770 polkovimi osavulami Ivan Ivanovich i Fedir Ivanovich 1782 1783 Na gerbi Gulakiv bulo zobrazheno luk iz natyagnenoyu striloyu polsko ukrayinskij gerb Luk U 19 stolitti rid Gulakiv uzhe dvoryanskij ta sporidnenij iz nim rid Gulakiv Artemovskih dali chimalo viznachnih gromadskih i kulturnih diyachiv sered yakih buli Mikola Ivanovich Gulak Petro Petrovich Gulak Artemovskij Semen Stepanovich Gulak Artemovskij Div takozhGulak Gulak ArtemovskijPrimitkiChuchka P P 2011 Lira s 142 ISBN 978 617 596 041 7 arhiv originalu za 5 veresnya 2014 procitovano 5 veresnya 2014 a href wiki D0 A8 D0 B0 D0 B1 D0 BB D0 BE D0 BD Citation title Shablon Citation citation a Vkazano bilsh nizh odin pages ta page dovidka LiteraturaMicik Yu A Gulaki 2 lyutogo 2017 u Wayback Machine Enciklopediya istoriyi Ukrayini redkol V A Smolij ta in Institut istoriyi Ukrayini NAN Ukrayini K Naukova dumka 2004 T 2 G D 518 s il ISBN 966 00 0405 2 S 249 Antonovich V Korotka istoriya Kozachchini Vinnipeg Davfin 1972 K 1991 Doroshenko D Getman Petro Doroshenko Nyu Jork 1985 Lukomskij V K Modzalevskij V L Malorossijskij gerbovnik K 1993 Krivosheya V V Ukrayinska kozacka starshina Chastina 1 K 1997 Ce nezavershena stattya pro shlyahtu dvoryanstvo Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi