Генріх I (бл. 1176 — 11 червня 1216) — 2-й імператор Латинської імперії в 1205—1216 роках.
Генріх I | |
---|---|
Henri I | |
![]() | |
Народився | бл. 1176 Валансьєнн |
Помер | 11 червня 1216 Фессалоніки ·отрути |
Знання мов | латина |
Титул | латинський імператор |
Посада | імператор |
Термін | 1205—1216 роки |
Попередник | Балдуїн I Фландрський |
Наступник | П'єр де Куртене |
Конфесія | християнство |
Рід | Фландрський дім |
Батько | Балдуїн V (граф Ено) |
Мати | Маргарита I (графиня Фландрії) |
Брати, сестри | Ізабелла I (графиня Артуа), Іоланда де Ено, d і Болдуїн I Фландрський |
У шлюбі з | Агнеса Монтферрат Марія Асень |
|
Життєпис
Молоді роки
Третій син Балдуїна V, графа Ено, і Маргарити I, графині Фландрії. Народився близько 1176 року. У 1190-х роках брав участь у протистоянні з Рено де Даммартеном, графом Булоні. У 1194 році посвячено у лицарі. Коли його батько помер у 1195 році, його старший брат Балдуїн VI подарував йому кілька областей у Фландрії та Ено, зокрема Себур, Файт, частину Ангре, Гарлебека і Блатона. 1199 році на турнірі в Екре-сюр-Айсне приєднується до хрестоносців, які під орудою Теобальда III, граф Шампані, планували рушити до Палестини. Смерть останнього перервала намір. Деякий час у 1202 році Генріх разом з іншими хрестоносцями перебував у Венеції.
У 1204 році брав участь в Четвертому хрестовому поході, відзначився під час захоплення Константинополя, зайнявши передмістя Влахерни. Його брат обирається імператором Латинської імперії. За цим рушив захопленими землями з дипломатичними завданням змусити інших хрестоносців визнати владу латинського імператора. 1205 році у битві біля Адріанополя Балдуїн I зазнав поразки й невдовзі загинув.
Імператор
1206 року Генріх I Фландрський обирається новим володарем на трон Латинської імперії. Відрізнявся розумом і хоробрістю, всіма засобами намагався примирити суперечливі інтереси між греками та західноєвропейськими лицарями й духівництвом.
Генріх I зумів залучити на свій бік греків Адріанополя і Дідімотіха, які тепер страждали від нападів болгарського царя Калояна, і погодилися підкоритися латинській імперії, завдяки чому значно розширив межі своєї держави на Балканах. Передав ці міста в лен Феодорі Врані, одруженому з Агнес, вдовою імператора Андроніка I. Потім імператор, відбивши напад болгар, зблизився з Боніфацієм Монферратським, королем Фессалоніки, одружившись з його донькою. Зміцнившись таким чином, Генріх I збирався разом з тестем здійснити військову кампанію проти Болгарії. Проте в 1207 року Боніфацій потрапив узасідку до болгар й загинув.
Загибель Калояна у 1207 році й боротьба в середині Болгарського царства усунуло на деякі час небезпеку з західного кордону. 1208 року імператор завдав болгарському цареві Борілу поразки біля Філіппополя. Це дозволило Генріх I вирішити питання королівства Фессалоніки, регент якого граф Оберто Біандрате намагався передати трон старшому синові Боніфація — Вільгельму Монферратському замість спадкоємця Дмитра. Генріх I оружно змусив регента визнати права Димитра. У 1207—1208 роках діяв в віфінії проти нікейського імператора Феодора I. У 1208 році Генріх I скористався боротьбою останнього проти трапезундського імператора Олексія I раптовим ударом захопив важливе місто Нікомедію.
Щоб надати остаточну організацію політичного і церковного ладу нової феодальної імперії, імператор 2 травня 1210 року в долині Равеннікі, біля міста Зейтуна, відкрив «травневе поле» або «парламент», куди з'явилися франкські барони і клірики грецьких провінцій.
У тому ж 1210 році був затверджений в Римі компроміс, за яким за патріархом, як делегатом папи римського, затверджувалися усі його права, церкви та монастирі звільнялися від повинностей, грецькі і латинські клірики зобов'язувалися за отриману в льон землю платити візантійський поземельний податок; необізнані діти православних священиків зобов'язані були службою баронам. Генріх I намагався по можливості владнати церковні відносини і примирити інтереси православного населення і духовенства з інтересами латинського духовенства і латинських баронів: перше прагнуло заволодіти церковними і монастирськими майном і обкласти православне населення десятиною в свою користь, а другі намагалися домогтися секуляризації церковного майна і звільнення підвладних їм жителів імперії від будь-яких церковних поборів. Афонські монастирі, що піддавалися грабункам баронів Фессалонікського королівства, були перетворені на «безпосередніх васалів» імператора.
У 1211 році поновилася війна проти Нікейської імперії. Війська на чолі з Генріхом у битві на річці Риндак завдали поразки імператору Феодору I. Протягом 1212 року латинській імператор також діяв успішно. Наслідком цього стало укладання 1214 року Німфейського мирного договору, за яким обидві імперії визнавали одна одну. Генріх I зберіг за собою практично всю Віфінію і Мізію (область від Геллеспонту до Каміни і Калана).
У 1213 році внутрішній релігійній політиці імператора було завдано удару кардиналом Пелагієм, що намагався насильно запровадити унію католицької і православної церкви. Проте Генріх I заступився за православних, що збільшило його популярність серед місцевого населення. Того ж року уклав мирний договір з царем Борілом, одружившись з донькою колишнього царя Калояна. У 1214 році вбито себастократора Стреза, що зазіхав на володіння королівства Фессалоніка.
У 1216 році Генріх раптово помер у Фессалоніках, як вважають, від отрути. Можливо був вбитий баронами королівства Фессалоніки, що побоювалися приєднання цієї держави до Латинської імперії з огляду на посилення впливу Генріха. Наступним імператором було обрано П'єра II (сеньйора Куртене), який був чоловіком сестри Генріха.
Генеалогія
Джерела
- Jean Longnon, L'empire Latin de Constantinople et la Principauté de Morée, Paris, Payot, 1949
- Nicol, Donald M. (2002). The Last Centuries of Byzantium, 1261—1453. Cambridge University Press.
- Harris, Jonathan (2014). Byzantium and the Crusades (2nd ed.). Bloomsbury.
Примітки
- Identifiants et Référentiels — ABES, 2011.
- . Архів оригіналу за 2 жовтня 2020. Процитовано 10 червня 2022.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Генріх I Фландрський |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Genrih I bl 1176 11 chervnya 1216 2 j imperator Latinskoyi imperiyi v 1205 1216 rokah Genrih IHenri INarodivsyabl 1176 ValansyennPomer11 chervnya 1216 Fessaloniki otrutiZnannya movlatinaTitullatinskij imperatorPosadaimperatorTermin1205 1216 rokiPoperednikBalduyin I FlandrskijNastupnikP yer de KurteneKonfesiyahristiyanstvoRidFlandrskij dimBatkoBalduyin V graf Eno MatiMargarita I grafinya Flandriyi Brati sestriIzabella I grafinya Artua Iolanda de Eno d i Bolduyin I FlandrskijU shlyubi zAgnesa Montferrat Mariya AsenGerb Mediafajli u VikishovishiZhittyepisMolodi roki Tretij sin Balduyina V grafa Eno i Margariti I grafini Flandriyi Narodivsya blizko 1176 roku U 1190 h rokah brav uchast u protistoyanni z Reno de Dammartenom grafom Buloni U 1194 roci posvyacheno u licari Koli jogo batko pomer u 1195 roci jogo starshij brat Balduyin VI podaruvav jomu kilka oblastej u Flandriyi ta Eno zokrema Sebur Fajt chastinu Angre Garlebeka i Blatona 1199 roci na turniri v Ekre syur Ajsne priyednuyetsya do hrestonosciv yaki pid orudoyu Teobalda III graf Shampani planuvali rushiti do Palestini Smert ostannogo perervala namir Deyakij chas u 1202 roci Genrih razom z inshimi hrestonoscyami perebuvav u Veneciyi U 1204 roci brav uchast v Chetvertomu hrestovomu pohodi vidznachivsya pid chas zahoplennya Konstantinopolya zajnyavshi peredmistya Vlaherni Jogo brat obirayetsya imperatorom Latinskoyi imperiyi Za cim rushiv zahoplenimi zemlyami z diplomatichnimi zavdannyam zmusiti inshih hrestonosciv viznati vladu latinskogo imperatora 1205 roci u bitvi bilya Adrianopolya Balduyin I zaznav porazki j nevdovzi zaginuv Imperator 1206 roku Genrih I Flandrskij obirayetsya novim volodarem na tron Latinskoyi imperiyi Vidriznyavsya rozumom i horobristyu vsima zasobami namagavsya primiriti superechlivi interesi mizh grekami ta zahidnoyevropejskimi licaryami j duhivnictvom Genrih I zumiv zaluchiti na svij bik grekiv Adrianopolya i Didimotiha yaki teper strazhdali vid napadiv bolgarskogo carya Kaloyana i pogodilisya pidkoritisya latinskij imperiyi zavdyaki chomu znachno rozshiriv mezhi svoyeyi derzhavi na Balkanah Peredav ci mista v len Feodori Vrani odruzhenomu z Agnes vdovoyu imperatora Andronika I Potim imperator vidbivshi napad bolgar zblizivsya z Bonifaciyem Monferratskim korolem Fessaloniki odruzhivshis z jogo donkoyu Zmicnivshis takim chinom Genrih I zbiravsya razom z testem zdijsniti vijskovu kampaniyu proti Bolgariyi Prote v 1207 roku Bonifacij potrapiv uzasidku do bolgar j zaginuv Zagibel Kaloyana u 1207 roci j borotba v seredini Bolgarskogo carstva usunulo na deyaki chas nebezpeku z zahidnogo kordonu 1208 roku imperator zavdav bolgarskomu carevi Borilu porazki bilya Filippopolya Ce dozvolilo Genrih I virishiti pitannya korolivstva Fessaloniki regent yakogo graf Oberto Biandrate namagavsya peredati tron starshomu sinovi Bonifaciya Vilgelmu Monferratskomu zamist spadkoyemcya Dmitra Genrih I oruzhno zmusiv regenta viznati prava Dimitra U 1207 1208 rokah diyav v vifiniyi proti nikejskogo imperatora Feodora I U 1208 roci Genrih I skoristavsya borotboyu ostannogo proti trapezundskogo imperatora Oleksiya I raptovim udarom zahopiv vazhlive misto Nikomediyu Shob nadati ostatochnu organizaciyu politichnogo i cerkovnogo ladu novoyi feodalnoyi imperiyi imperator 2 travnya 1210 roku v dolini Ravenniki bilya mista Zejtuna vidkriv travneve pole abo parlament kudi z yavilisya frankski baroni i kliriki greckih provincij U tomu zh 1210 roci buv zatverdzhenij v Rimi kompromis za yakim za patriarhom yak delegatom papi rimskogo zatverdzhuvalisya usi jogo prava cerkvi ta monastiri zvilnyalisya vid povinnostej grecki i latinski kliriki zobov yazuvalisya za otrimanu v lon zemlyu platiti vizantijskij pozemelnij podatok neobiznani diti pravoslavnih svyashenikiv zobov yazani buli sluzhboyu baronam Genrih I namagavsya po mozhlivosti vladnati cerkovni vidnosini i primiriti interesi pravoslavnogo naselennya i duhovenstva z interesami latinskogo duhovenstva i latinskih baroniv pershe pragnulo zavoloditi cerkovnimi i monastirskimi majnom i obklasti pravoslavne naselennya desyatinoyu v svoyu korist a drugi namagalisya domogtisya sekulyarizaciyi cerkovnogo majna i zvilnennya pidvladnih yim zhiteliv imperiyi vid bud yakih cerkovnih poboriv Afonski monastiri sho piddavalisya grabunkam baroniv Fessalonikskogo korolivstva buli peretvoreni na bezposerednih vasaliv imperatora U 1211 roci ponovilasya vijna proti Nikejskoyi imperiyi Vijska na choli z Genrihom u bitvi na richci Rindak zavdali porazki imperatoru Feodoru I Protyagom 1212 roku latinskij imperator takozh diyav uspishno Naslidkom cogo stalo ukladannya 1214 roku Nimfejskogo mirnogo dogovoru za yakim obidvi imperiyi viznavali odna odnu Genrih I zberig za soboyu praktichno vsyu Vifiniyu i Miziyu oblast vid Gellespontu do Kamini i Kalana U 1213 roci vnutrishnij religijnij politici imperatora bulo zavdano udaru kardinalom Pelagiyem sho namagavsya nasilno zaprovaditi uniyu katolickoyi i pravoslavnoyi cerkvi Prote Genrih I zastupivsya za pravoslavnih sho zbilshilo jogo populyarnist sered miscevogo naselennya Togo zh roku uklav mirnij dogovir z carem Borilom odruzhivshis z donkoyu kolishnogo carya Kaloyana U 1214 roci vbito sebastokratora Streza sho zazihav na volodinnya korolivstva Fessalonika U 1216 roci Genrih raptovo pomer u Fessalonikah yak vvazhayut vid otruti Mozhlivo buv vbitij baronami korolivstva Fessaloniki sho poboyuvalisya priyednannya ciyeyi derzhavi do Latinskoyi imperiyi z oglyadu na posilennya vplivu Genriha Nastupnim imperatorom bulo obrano P yera II senjora Kurtene yakij buv cholovikom sestri Genriha GenealogiyaDzherelaJean Longnon L empire Latin de Constantinople et la Principaute de Moree Paris Payot 1949 Nicol Donald M 2002 The Last Centuries of Byzantium 1261 1453 Cambridge University Press Harris Jonathan 2014 Byzantium and the Crusades 2nd ed Bloomsbury PrimitkiIdentifiants et Referentiels ABES 2011 d Track Q47757534d Track Q2826570 Arhiv originalu za 2 zhovtnya 2020 Procitovano 10 chervnya 2022 Vikishovishe maye multimedijni dani za temoyu Genrih I Flandrskij