Ця стаття може містити помилки з російської мови. |
Іка́тський хребет — гірський хребет в Республікі Бурятія (Росія), на схід від озера Байкал. Середні висоти — 1800—2000 м, найбільша — 2573 м. Частина північно-західного схилу хребта знаходиться на території, що охороняється Джергинського заповідника.
Ікатський хребет | |
Гірський хребет | Південносибірські гори |
---|---|
Континент | Азія |
Країна | ![]() |
Адміністративна одиниця | Бурятія |
Висота над рівнем моря | 2574 м і 2344 м |
Координати: 53°52′24″ пн. ш. 110°58′26″ сх. д. / 53.87335500002777167° пн. ш. 110.97396600002778655° сх. д.
Назва походить від двох однойменних річок Ікат (притока Гаргі і притока Витимкана), що точаться по протилежних схилах, по долинах яких проходить стара дорога з Баргузинської долини в Баунт.
Ікатський хребет простягнувся з південного заходу на північний схід на 320 км паралельно Байкальському рифту. Вододілний гребінь віддалений від північно-східного берега Байкалу на 110—130 км.
На північному сході, в витоках річки Котери (Котери), від хребта на північний схід відходить Південно-Муйський хребет; на півночі, в гирлі лівого припливу Котери, річки Няндоні, Ікатський хребет змикається з Північно-Муйським хребтом, на південному заході відокремлений від Голондинського хребта долиною верхньої течії річки Іни; на півдні вододілом рік Турки і Киджіміта з'єднується з хребтом Улан-Бургаси.
На захід від Ікатського хребта лежить велика Баргузинська долина. На західному схилі бере початок одна з найбільших річок, що впадають у Байкал,— Баргузин, а також його великі ліві притоки — Джирга, Гарга, Аргада та ін.
На сході хребта — міжгірські долини річок Котери, Верхнього Ципи (з верхніми притоками), Ципікана, і на заході Вітимського плоскогір'я Вітімкана і Киджіміта. Притоки цих великих рік східного макросхилу утворюють розгалужену систему відрогів.
Хребет складний головним чином метаморфічними сланцями і гранітами. Типові плоскі вершини. На нижній частині схилів — гірська лісостеп (на західному схилі до 800—900 м), вище — листянична тайга (на північних схилах до 1200 м, на південних —), ще вище — зарості кедрового стланіка і гірська тундра.
Топографічні карти
- Аркуш карти N-49-XXII. Масштаб: 1 : 200 000. (рос.) .
- Гори з Google Maps
Посилання
- Забайкальська ландшафтна область у книзі: Н. А. Гвоздецький, Н. І. Михайлов. Фізична географія СРСР. М., 1978.
- Енциклопедія Забайкалля
- ПОЧАТКОВИЙ ЕТАП ЗАСЕЛЕННЯ ТА ЗЕМЛІДНОГО ОСВОЄННЯ ЗАБАЙКАЛЯ
- GEOnet Names Server — 2018.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет