Шпаркос східний | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Sturnella magna (Linnaeus, 1758) | ||||||||||||||||
![]() Ареал виду Гніздування Проживання впродовж року | ||||||||||||||||
Підвиди | ||||||||||||||||
(Див. текст) | ||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||
Alauda magna | ||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||
|
Шпа́ркос східний (Sturnella magna) — вид горобцеподібних птахів родини трупіалових (Icteridae). Мешкає в Америці.
Опис
Довжина птаха становить 19-28 см, розмах крил 35-40 см, вага 76-150 г. Самці є дещо більшими за самиць. Верхня частина тіла переважно коричнева, поцяткована чорними смужками. Нижня частина тіла жовта, на грудях чорний "комір", боки білі, поцятковані чорними смужками. Над очима світлі "брови", перед очима вони жовті, через очі ідуть темні смуги. Хвіст короткий, лапи довгі, дзьоб довгий, загострений. Спів складається з простих посвистів і відрізняється від мелрдійного щебету західного шпаркоса.
Підвиди
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0zTDBWaGMzUmxjbTVmVFdWaFpHOTNiR0Z5YXlVeVExOU9ZWEJsY25acGJHeGxKVEpEWDBSMVVHRm5aU1V5UTE5RGFHbGpZV2R2WHpJdWFuQm5Mekl3TUhCNExVVmhjM1JsY201ZlRXVmhaRzkzYkdGeWF5VXlRMTlPWVhCbGNuWnBiR3hsSlRKRFgwUjFVR0ZuWlNVeVExOURhR2xqWVdkdlh6SXVhbkJuLmpwZw==.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemc1TDBWaGMzUmxjbTVmVFdWaFpHOTNiR0Z5YTE4bE1qZzBNRFk1T0RJMk9EYzNNaVV5T1M1cWNHY3ZNakF3Y0hndFJXRnpkR1Z5Ymw5TlpXRmtiM2RzWVhKclh5VXlPRFF3TmprNE1qWTROemN5SlRJNUxtcHdadz09LmpwZw==.jpg)
Виділяють чотирнадцять підвидів:
- S. m. magna (Linnaeus, 1758) — від південного сходу Онтаріо до Квебека і на південь до північного Техасу і північно-східної Джорджії;
- S. m. argutula Bangs, 1899 — від південно-східного Канзаса і Оклахоми до Північної Кароліни і Флориди;
- S. m. hoopesi Stone, 1897 — від південного Техасу до північної Коауїли, Нуево-Леона і північного Тамауліпаса;
- S. m. saundersi Dickerman & Phillips, AR, 1970 — південно-східна Оахака;
- S. m. alticola Nelson, 1900 — від південної Мексики до Коста-Рики;
- S. m. mexicana Sclater, PL, 1861 — від південно-східної Мексики до Белізу і Гватемали;
- S. m. griscomi Van Tyne & Trautman, 1941 — північ Юкатану;
- S. m. inexspectata Ridgway, 1888 — Гондурас і північний схід Нікарагуа;
- S. m. subulata Griscom, 1934 — тихоокеанські схили Панама;
- S. m. meridionalis Sclater, PL, 1861 — Східний хребет Колумбійських Анд і Анди на північному заході Венесуели;
- S. m. paralios Bangs, 1901 — північ Колумбії і Венесуели;
- S. m. praticola Chubb, C, 1921 — льянос в Колумбії, Венесуелі і Гвіані;
- S. m. monticola Chubb, C, 1921 — тепуї Гвіанського нагір'я;
- S. m. hippocrepis (Wagler, 1832) — Куба і острів Ісла-де-ла-Хувентуд.
Аризонський шпаркос раніше вважався конспецифічним зі східним шпаркосом, однак був визнаний окремим видом.
Поширення і екологія
Західні шпаркоси мешкають на сході Канади і США, в Мексиці, Гватемалі, Белізі, Сальвадорі, Гондурасі, Нікарагуа, Коста-Риці, Панамі, Колумбії, Венесуелі, Гаяні, Суринамі, Французькій Гвіані, БразиліЇ, а також на Кубі. Північні популяції взимку мігрують на південь. Західні шпаркоси живуть на луках, в преріях, саванах, льяносі та на покинутих полях, на висоті до 3500 м над рівнем моря.
Поведінка
Західні шпаркоси живляться переважно жуками, мурахами, кониками, цвіркунами та іншими комахами, а також насінням. Іноді вони живляться яйцями птахів або навіть падлом. Птахи шукають їжу на землі, в траві або в чагарниках. Сезон розмноження в США триває переважно з кінця березня по серпень. Самці часто одночасно розмножуються з кількома самицями. Гніздо чашоподібне з куполоподібним "дашком", розміщується на землі. В кладці від 2 до 6 яєць. Інкубаційний період триває 13-14 днів, насиджують лише самиці. Пташенята покидають гніздо через 10-12 днів після вилуплення.
Збереження
МСОП класифікує стан збереження цього виду як близький до загрозливого. За оцінками дослідників, популяція східних шпаркосів становить приблизно 37 мільйонів птахів. Їм загрожує знищення природного середовища.
Примітки
- BirdLife International (2016). Sturnella magna: інформація на сайті МСОП (версія 2022.1) (англ.) 09 вересня 2022
- (1729–1732). The Natural History of Carolina, Florida and the Bahama Islands (English та French) . Т. 1. London: W. Innys and R. Manby. с. 33, Plate 33.
- Linnaeus, Carl (1758). Systema Naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis (Latin) . Т. 1 (вид. 10th). Holmiae (Stockholm): Laurentii Salvii. с. 167.
- Фесенко Г. В. Вітчизняна номенклатура птахів світу. — Кривий Ріг : ДІОНАТ, 2018. — 580 с. — .
- Gill, Frank; Donsker, David, ред. (2022). Oropendolas, orioles, blackbirds. World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union. Процитовано 09 вересня 2022.
- Herrera, Néstor; Rivera, Roberto; Ibarra Portillo, Ricardo & Rodríguez, Wilfredo (2006): Nuevos registros para la avifauna de El Salvador. ["New records for the avifauna of El Salvador"]. Boletín de la Sociedad Antioqueña de Ornitología 16 (2): 1–19. [Spanish with English abstract] PDF fulltext
Джерела
- Jaramillo, Alvaro; Burke, Peter (1999). New World Blackbirds. London: Christopher Helm. ISBN .
![]() | Це незавершена стаття з орнітології. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Shparkos shidnij source source Ohoronnij status Blizkij do zagrozlivogo MSOP 3 1 Biologichna klasifikaciya Domen Eukarioti Eukaryota Carstvo Tvarini Animalia Tip Hordovi Chordata Klas Ptahi Aves Ryad Gorobcepodibni Passeriformes Rodina Trupialovi Icteridae Rid Shparkos Sturnella Vid Shparkos shidnij Binomialna nazva Sturnella magna Linnaeus 1758 Areal vidu Gnizduvannya Prozhivannya vprodovzh roku Pidvidi Div tekst Sinonimi Alauda magna Posilannya Vikishovishe Sturnella magna Vikividi Sturnella magna EOL 45511136 ITIS 179034 MSOP 22735434 NCBI 56329 Fossilworks 368580 Shpa rkos shidnij Sturnella magna vid gorobcepodibnih ptahiv rodini trupialovih Icteridae Meshkaye v Americi OpisDovzhina ptaha stanovit 19 28 sm rozmah kril 35 40 sm vaga 76 150 g Samci ye desho bilshimi za samic Verhnya chastina tila perevazhno korichneva pocyatkovana chornimi smuzhkami Nizhnya chastina tila zhovta na grudyah chornij komir boki bili pocyatkovani chornimi smuzhkami Nad ochima svitli brovi pered ochima voni zhovti cherez ochi idut temni smugi Hvist korotkij lapi dovgi dzob dovgij zagostrenij Spiv skladayetsya z prostih posvistiv i vidriznyayetsya vid melrdijnogo shebetu zahidnogo shparkosa PidvidiShidnij shparkos Shidnij shparkos Vidilyayut chotirnadcyat pidvidiv S m magna Linnaeus 1758 vid pivdennogo shodu Ontario do Kvebeka i na pivden do pivnichnogo Tehasu i pivnichno shidnoyi Dzhordzhiyi S m argutula Bangs 1899 vid pivdenno shidnogo Kanzasa i Oklahomi do Pivnichnoyi Karolini i Floridi S m hoopesi Stone 1897 vid pivdennogo Tehasu do pivnichnoyi Koauyili Nuevo Leona i pivnichnogo Tamaulipasa S m saundersi Dickerman amp Phillips AR 1970 pivdenno shidna Oahaka S m alticola Nelson 1900 vid pivdennoyi Meksiki do Kosta Riki S m mexicana Sclater PL 1861 vid pivdenno shidnoyi Meksiki do Belizu i Gvatemali S m griscomi Van Tyne amp Trautman 1941 pivnich Yukatanu S m inexspectata Ridgway 1888 Gonduras i pivnichnij shid Nikaragua S m subulata Griscom 1934 tihookeanski shili Panama S m meridionalis Sclater PL 1861 Shidnij hrebet Kolumbijskih And i Andi na pivnichnomu zahodi Venesueli S m paralios Bangs 1901 pivnich Kolumbiyi i Venesueli S m praticola Chubb C 1921 lyanos v Kolumbiyi Venesueli i Gviani S m monticola Chubb C 1921 tepuyi Gvianskogo nagir ya S m hippocrepis Wagler 1832 Kuba i ostriv Isla de la Huventud Arizonskij shparkos ranishe vvazhavsya konspecifichnim zi shidnim shparkosom odnak buv viznanij okremim vidom Poshirennya i ekologiyaZahidni shparkosi meshkayut na shodi Kanadi i SShA v Meksici Gvatemali Belizi Salvadori Gondurasi Nikaragua Kosta Rici Panami Kolumbiyi Venesueli Gayani Surinami Francuzkij Gviani BraziliYi a takozh na Kubi Pivnichni populyaciyi vzimku migruyut na pivden Zahidni shparkosi zhivut na lukah v preriyah savanah lyanosi ta na pokinutih polyah na visoti do 3500 m nad rivnem morya PovedinkaZahidni shparkosi zhivlyatsya perevazhno zhukami murahami konikami cvirkunami ta inshimi komahami a takozh nasinnyam Inodi voni zhivlyatsya yajcyami ptahiv abo navit padlom Ptahi shukayut yizhu na zemli v travi abo v chagarnikah Sezon rozmnozhennya v SShA trivaye perevazhno z kincya bereznya po serpen Samci chasto odnochasno rozmnozhuyutsya z kilkoma samicyami Gnizdo chashopodibne z kupolopodibnim dashkom rozmishuyetsya na zemli V kladci vid 2 do 6 yayec Inkubacijnij period trivaye 13 14 dniv nasidzhuyut lishe samici Ptashenyata pokidayut gnizdo cherez 10 12 dniv pislya viluplennya ZberezhennyaMSOP klasifikuye stan zberezhennya cogo vidu yak blizkij do zagrozlivogo Za ocinkami doslidnikiv populyaciya shidnih shparkosiv stanovit priblizno 37 miljoniv ptahiv Yim zagrozhuye znishennya prirodnogo seredovisha PrimitkiBirdLife International 2016 Sturnella magna informaciya na sajti MSOP versiya 2022 1 angl 09 veresnya 2022 1729 1732 The Natural History of Carolina Florida and the Bahama Islands English ta French T 1 London W Innys and R Manby s 33 Plate 33 Linnaeus Carl 1758 Systema Naturae per regna tria naturae secundum classes ordines genera species cum characteribus differentiis synonymis locis Latin T 1 vid 10th Holmiae Stockholm Laurentii Salvii s 167 Fesenko G V Vitchiznyana nomenklatura ptahiv svitu Krivij Rig DIONAT 2018 580 s ISBN 978 617 7553 34 1 Gill Frank Donsker David red 2022 Oropendolas orioles blackbirds World Bird List Version 12 2 International Ornithologists Union Procitovano 09 veresnya 2022 Herrera Nestor Rivera Roberto Ibarra Portillo Ricardo amp Rodriguez Wilfredo 2006 Nuevos registros para la avifauna de El Salvador New records for the avifauna of El Salvador Boletin de la Sociedad Antioquena de Ornitologia 16 2 1 19 Spanish with English abstract PDF fulltextDzherelaJaramillo Alvaro Burke Peter 1999 New World Blackbirds London Christopher Helm ISBN 0 7136 4333 1 Ce nezavershena stattya z ornitologiyi Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi