Макси́м Бори́сович Ха́рченко (нар. 28 березня 1978 — пом. 28 серпня 2014) — солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
Харченко Максим Борисович | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 28 березня 1978 Золотоноша |
Смерть | 28 серпня 2014 (36 років) Новокатеринівка |
Alma Mater | Національна академія внутрішніх справ України |
Псевдо | «Макс - Два 00» |
Військова служба | |
Роки служби | 2014 |
Приналежність | |
Вид ЗС | ![]() |
Рід військ | ![]() |
Формування | |
Війни / битви | Миротворчі місії ООН |
Нагороди та відзнаки | |
Короткий життєпис
Народився 1978 року. Закінчив київську ЗОШ № 67 Солом'янського району; Національну Академію внутрішніх справ України, працював інспектором розшуку. Через реорганізацію залишив службу у званні лейтенанта міліції та пішов на контрактну службу в ЗСУ, був професійним снайпером-радіотелефоністом.
Брав участь у багатьох миротворчих операціях у різних країнах — протягом 2003—2004 років знаходився у миротворчому контингенті в Республіці Ірак, рота військової поліції; згодом брав участь в інших миротворчих операціях на території Африки.
Був активним учасником Революції Гідності — терміново залишив службу та повернувся до Києва. Був у штабі національного спротиву — охороняв підступи до сцени; виносив полеглих та поранених з вулиці Інститутської.
На фронт пішов добровольцем попри те, що його не хотіли брати через професійні травми. Снайпер 42-го батальйону територіальної оборони ЗС України Кіровоградської області «Рух Опору», псевдо «Макс-Два-00».
Його підрозділ проривався з боєм для допомоги українським підрозділам в Іловайську, поліг за 400 метрів східніше села Новокатеринівка на полі — край лісопосадки, у результаті бойового зіткнення. Тоді ж полягли Євген Мельничук, Володимир Татомир, солдат 92-ї бригади Володимир Усенко.
Тіло Максима знайдене 25 вересня пошуковою групою Місії «Евакуація-200» («Чорний тюльпан»). Після ідентифікації — опізнаний по пластині в нозі — воїна поховали 26 листопада у Золотоноші.
Без Максима лишились мама Надія Сергіївна, дружина, два сини — з них син Андрій.
Нагороди та вшанування
За особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі під час російсько-української війни, відзначений — нагороджений:
- 17 липня 2015 року — орденом «За мужність» III ступеня (посмертно);
- Його портрет розміщений на меморіалі «Стіна пам'яті полеглих за Україну» у Києві: секція 3, ряд 4, місце 23
- Вшановується 29 серпня на щоденному ранковому церемоніалі вшанування українських захисників, які загинули цього дня у різні роки внаслідок російської збройної агресії
- Іловайський Хрест (посмертно)
- груднем 2016 року в київській ЗОШ № 67 Солом'янського району Максиму відкрито пам'ятну дошку
- медаль «За оборону рідної держави» (посмертно)
- медаль «За жертовність і любов до України» (посмертно)
Примітки
- Указ Президента України від 17 липня 2015 року № 436/2015 «Про відзначення державними нагородами України»
- Ранковий церемоніал вшанування загиблих героїв 29 серпня
- Відкриття меморіальної дошки Харченку Максиму Борисовичу в середній загальноосвітній школі № 67 Солом'янського району міста Києва
Джерела
- Герої не вмирають [ 22 грудня 2016 у Wayback Machine.]
- Харченко Максим Борисович [ 26 квітня 2017 у Wayback Machine.]
- Небесна Гвардія
- Достукатись до сердець
![]() | Це незавершена стаття про військового чи військову Збройних сил України. Ви можете проєкту, виправивши або дописавши її. |
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Maksi m Bori sovich Ha rchenko nar 28 bereznya 1978 19780328 pom 28 serpnya 2014 soldat Zbrojnih sil Ukrayini uchasnik rosijsko ukrayinskoyi vijni Harchenko Maksim Borisovich SoldatZagalna informaciyaNarodzhennya28 bereznya 1978 1978 03 28 ZolotonoshaSmert28 serpnya 2014 2014 08 28 36 rokiv NovokaterinivkaAlma MaterNacionalna akademiya vnutrishnih sprav UkrayiniPsevdo Maks Dva 00 Vijskova sluzhbaRoki sluzhbi2014Prinalezhnist UkrayinaVid ZSSuhoputni vijskaRid vijsk Mehanizovani vijskaFormuvannya 42 BTrOVijni bitviMirotvorchi misiyi OON Vijna na shodi Ukrayini Ilovajskij kotelNagorodi ta vidznakiOrden Za muzhnist III stupenyaMedal Za zhertovnist i lyubov do Ukrayini U Vikipediyi ye statti pro inshih lyudej iz prizvishem Harchenko Korotkij zhittyepisNarodivsya 1978 roku Zakinchiv kiyivsku ZOSh 67 Solom yanskogo rajonu Nacionalnu Akademiyu vnutrishnih sprav Ukrayini pracyuvav inspektorom rozshuku Cherez reorganizaciyu zalishiv sluzhbu u zvanni lejtenanta miliciyi ta pishov na kontraktnu sluzhbu v ZSU buv profesijnim snajperom radiotelefonistom Brav uchast u bagatoh mirotvorchih operaciyah u riznih krayinah protyagom 2003 2004 rokiv znahodivsya u mirotvorchomu kontingenti v Respublici Irak rota vijskovoyi policiyi zgodom brav uchast v inshih mirotvorchih operaciyah na teritoriyi Afriki Buv aktivnim uchasnikom Revolyuciyi Gidnosti terminovo zalishiv sluzhbu ta povernuvsya do Kiyeva Buv u shtabi nacionalnogo sprotivu ohoronyav pidstupi do sceni vinosiv poleglih ta poranenih z vulici Institutskoyi Na front pishov dobrovolcem popri te sho jogo ne hotili brati cherez profesijni travmi Snajper 42 go bataljonu teritorialnoyi oboroni ZS Ukrayini Kirovogradskoyi oblasti Ruh Oporu psevdo Maks Dva 00 Jogo pidrozdil prorivavsya z boyem dlya dopomogi ukrayinskim pidrozdilam v Ilovajsku polig za 400 metriv shidnishe sela Novokaterinivka na poli kraj lisoposadki u rezultati bojovogo zitknennya Todi zh polyagli Yevgen Melnichuk Volodimir Tatomir soldat 92 yi brigadi Volodimir Usenko Tilo Maksima znajdene 25 veresnya poshukovoyu grupoyu Misiyi Evakuaciya 200 Chornij tyulpan Pislya identifikaciyi opiznanij po plastini v nozi voyina pohovali 26 listopada u Zolotonoshi Bez Maksima lishilis mama Nadiya Sergiyivna druzhina dva sini z nih sin Andrij Nagorodi ta vshanuvannyaZa osobistu muzhnist i geroyizm viyavleni u zahisti derzhavnogo suverenitetu ta teritorialnoyi cilisnosti Ukrayini virnist vijskovij prisyazi pid chas rosijsko ukrayinskoyi vijni vidznachenij nagorodzhenij 17 lipnya 2015 roku ordenom Za muzhnist III stupenya posmertno Jogo portret rozmishenij na memoriali Stina pam yati poleglih za Ukrayinu u Kiyevi sekciya 3 ryad 4 misce 23 Vshanovuyetsya 29 serpnya na shodennomu rankovomu ceremoniali vshanuvannya ukrayinskih zahisnikiv yaki zaginuli cogo dnya u rizni roki vnaslidok rosijskoyi zbrojnoyi agresiyi Ilovajskij Hrest posmertno grudnem 2016 roku v kiyivskij ZOSh 67 Solom yanskogo rajonu Maksimu vidkrito pam yatnu doshku medal Za oboronu ridnoyi derzhavi posmertno medal Za zhertovnist i lyubov do Ukrayini posmertno PrimitkiUkaz Prezidenta Ukrayini vid 17 lipnya 2015 roku 436 2015 Pro vidznachennya derzhavnimi nagorodami Ukrayini Rankovij ceremonial vshanuvannya zagiblih geroyiv 29 serpnya Vidkrittya memorialnoyi doshki Harchenku Maksimu Borisovichu v serednij zagalnoosvitnij shkoli 67 Solom yanskogo rajonu mista KiyevaDzherelaGeroyi ne vmirayut 22 grudnya 2016 u Wayback Machine Harchenko Maksim Borisovich 26 kvitnya 2017 u Wayback Machine Nebesna Gvardiya Dostukatis do serdecCe nezavershena stattya pro vijskovogo chi vijskovu Zbrojnih sil Ukrayini Vi mozhete dopomogti proyektu vipravivshi abo dopisavshi yiyi