Сьо Сін (яп. 尚眞; 1465 — 13 січня 1526) — 9-й ван Рюкю в 1476—1526 роках. Його період на Окінаві називають «Великими днями Хузан» (на кшталт золотої доби).
Сьо Сін | |
---|---|
![]() | |
Народився | 1465 d, Рюкюська держава |
Помер | 1526 d, Рюкюська держава |
Країна | ![]() |
Діяльність | політик |
Посада | монарх |
Батько | Сьо Ен |
Мати | d |
Брати, сестри | d |
У шлюбі з | d і d |
Діти | Сьо Сеі, d, d і d |
|
Життєпис
Походив з Другої династії Сьо. Син вана Сьо Ена та його другої дружини Огіяку. Нраодився 1465 року. 1476 року внаслідок інтрик матері стрийко Сіна — ван Сьо Сен'ї втратив владу. Трон перейшов до Сьо Сіна. деякий час управління перебувало в його матері.
Завершив бюрократичну реформи, що розпочав батько: впровадження «системи адзі-утті». За цією системою все адзі (феодали), які управляли своїми магірі (на кшталт апанажа), втратили право на управління своїми наділами. Їм пропонувалося переселитися до столиці Сюрі, де вони повинні були мешкати в спеціальних 3 районах Кунігамі, Накагамі та Сімадзірі. На місце адзі призначалися намісники короля — адзі-утті. В колишніх феодах впровадив установи бандокоро. Разом з тим адзі не втратили свої землі та прибутки, але перебуваючи у столиці держави вимушені були значно збільшити свої видатки, що в свою чергу підірвало їх фінансовий стан. Через декілька років впроваджується посада джитодай (інспекторів, що наглядали за віддаленими областями). Першим на цю посаду було призначено третього сина вана — Сьо Сої. Завдяки цим діям відбувається централізація влади, знищено вплив великих феодалів, що становили загрозу владі вана.
Сьо Сін провів даміністративну реформу, розділивши ванство на острови, міста і села. Він виділив великі області — Окінава, Яеяма, Міяко і Амамі. Цей поділ використовують до тепер.
Систематизував інститут жриць на чолі верховної жриці (кікое оґімі), заснувавшу для цього нову резиденцію. тупер спільно з нею ван призначав усіх норо (жриць) в державі. Цим зміцнив вплив свого роду над жрецтвом. Також ван активно підтримував поширення буддизму. За його наказом 1492 року здійснено будівництво храмів Бодайдзі і Енкакудзі. 1496 року розширено храм Сенгендзі.
Впровадив ритуал відправки рюкюського посланця до Китаю та прийняття китайського посланця (саппо). Останній ритуал складався з 7 так званих бенкетів.
Водночас було встановлено станову систему ванства: аристократія (кідзоку), вояків (сідзоку) і простий народ (хеймін). До аристократії було відносено правлячий рід Сьо, адзі і узката (шляхту). Військовий стан поділялося на два: фуду і сіндзансі. До фудай відносилися військові від народження. Вони жили в містах Наха, Сюрі, Куме, Томарін. До сіндзансі відносилися вихідці зі стану хеймін, які стали військовими завдяки своїм заслугам. Простолюд поділявся на дві групи: ті, хто жив в місті (торгівці), і дзічю — ті, хто жив в сільській місцевості (дзіката).
1500 року відправив війська на придушення спроби Ояке=Акахаті стати незалежним адзі острова Яеяма. За допомоги васалів з островів Міяко і Тарама вдалося придушити заколот. В нагороду Накасоне-туїмію з міяко отримав посаду касіра-сьоку (намісника) Міяко, а його син Мачірігані-туїмія — Яеями.
Реформи сприяли політичній та економічній розбудові держави. Виник великий попит на мулярів, теслярів, збільшився рух краму і матеріалів, що пересувався Рюкю, вивозився ао завозився до держави. 1501 року завершено будівництво біля озера Енканто священного місця поклоніння Сонохян-утакі, ванського мавзолею Тамаудун. 1506 року розпочато зведення брами Кайканмон і Хокудену (Північного павільйону), які було завершено 1521 року.
1509 року видав закон, за яким представник кожного стану мав носити особливий дзіфа (шпильку в волоссі). Чоловіки приколювали одну велику і одну маленьку дзіфу. Жінки — одну дзіфа, але на офіційних прийомах вони носили по дві дзіфа. У вана та його дружини була золота дзіфа, адзі і військовики з дружинами носили срібні, простолюд — дерев'яні або черепахові.
1522 року придушив повстання на чолі з Оніторою з о. Енагуні. Завдяки цьому приєднав до власних володінь усі острови Сакісіма. Того ж року заборонив скоювати самогубства, відповідно до якого слуга більше не мав юридичного права здійснювати самогубство слідом за померлим паном, а також ціною свого життя захищати останнього. Це дозволяло контролювати не лише впливових адзі, але і їх підлеглих.
1524 року наказав представнику кожного стан носити особливий хатіматі (головні убори). Залежно від класу їх колір відрізнявся. Так ван носив хатіматі жовтого кольору, його син і адзі — блакитного, чиновники — чорного, простолюди — зеленого.
Велику увагу приділяв будівництву мостів, доріг. Здійснювалося будівництво Мадаміті — дороги, що сполучала замок Сюрі з південною частиною держави, і міст Мадан6асі. Продовжив політику перетворення Рюкю на великого торгівельного посередника в Східній та Південносхідній Азії від Малаки і Яви до Кореї й Японії. Про це 1511 року згадує португальський мандрівник Томе Піріш, називаючи Рюкю землею Лекео (або Горесу).
Помер Сьо Сін 1526 року. Йому спадкував син Сьо Сеі.
Підтримка культури
За час володарювання Сьо Сіна зміцнилися відносини з Китаєм, активно впроваджувалися китайські знання і література. Декілька разів звертався до корейських ванів держави Чосон щодо відправлення до Рюкю буддистських друкованих текстів.
Одним з головних культурних досягнень цієї епохи вчені вважають початок складання Оморі-соусі — першої збірки священних піснеспівів на Рюкю.
Джерела
- Kerr, George H. (1965). Okinawa, the History of an Island People. Rutland, Vermont: C.E. Tuttle Co. OCLC 39242121
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
So Sin yap 尚眞 1465 13 sichnya 1526 9 j van Ryukyu v 1476 1526 rokah Jogo period na Okinavi nazivayut Velikimi dnyami Huzan na kshtalt zolotoyi dobi So SinNarodivsya1465 d Ryukyuska derzhavaPomer1526 d Ryukyuska derzhavaKrayina Ryukyuska derzhavaDiyalnistpolitikPosadamonarhBatkoSo EnMatidBrati sestridU shlyubi zd i dDitiSo Sei d d i d Mediafajli u VikishovishiZhittyepisPohodiv z Drugoyi dinastiyi So Sin vana So Ena ta jogo drugoyi druzhini Ogiyaku Nraodivsya 1465 roku 1476 roku vnaslidok intrik materi strijko Sina van So Sen yi vtrativ vladu Tron perejshov do So Sina deyakij chas upravlinnya perebuvalo v jogo materi Zavershiv byurokratichnu reformi sho rozpochav batko vprovadzhennya sistemi adzi utti Za ciyeyu sistemoyu vse adzi feodali yaki upravlyali svoyimi magiri na kshtalt apanazha vtratili pravo na upravlinnya svoyimi nadilami Yim proponuvalosya pereselitisya do stolici Syuri de voni povinni buli meshkati v specialnih 3 rajonah Kunigami Nakagami ta Simadziri Na misce adzi priznachalisya namisniki korolya adzi utti V kolishnih feodah vprovadiv ustanovi bandokoro Razom z tim adzi ne vtratili svoyi zemli ta pributki ale perebuvayuchi u stolici derzhavi vimusheni buli znachno zbilshiti svoyi vidatki sho v svoyu chergu pidirvalo yih finansovij stan Cherez dekilka rokiv vprovadzhuyetsya posada dzhitodaj inspektoriv sho naglyadali za viddalenimi oblastyami Pershim na cyu posadu bulo priznacheno tretogo sina vana So Soyi Zavdyaki cim diyam vidbuvayetsya centralizaciya vladi znisheno vpliv velikih feodaliv sho stanovili zagrozu vladi vana So Sin proviv daministrativnu reformu rozdilivshi vanstvo na ostrovi mista i sela Vin vidiliv veliki oblasti Okinava Yaeyama Miyako i Amami Cej podil vikoristovuyut do teper Sistematizuvav institut zhric na choli verhovnoyi zhrici kikoe ogimi zasnuvavshu dlya cogo novu rezidenciyu tuper spilno z neyu van priznachav usih noro zhric v derzhavi Cim zmicniv vpliv svogo rodu nad zhrectvom Takozh van aktivno pidtrimuvav poshirennya buddizmu Za jogo nakazom 1492 roku zdijsneno budivnictvo hramiv Bodajdzi i Enkakudzi 1496 roku rozshireno hram Sengendzi Vprovadiv ritual vidpravki ryukyuskogo poslancya do Kitayu ta prijnyattya kitajskogo poslancya sappo Ostannij ritual skladavsya z 7 tak zvanih benketiv Vodnochas bulo vstanovleno stanovu sistemu vanstva aristokratiya kidzoku voyakiv sidzoku i prostij narod hejmin Do aristokratiyi bulo vidnoseno pravlyachij rid So adzi i uzkata shlyahtu Vijskovij stan podilyalosya na dva fudu i sindzansi Do fudaj vidnosilisya vijskovi vid narodzhennya Voni zhili v mistah Naha Syuri Kume Tomarin Do sindzansi vidnosilisya vihidci zi stanu hejmin yaki stali vijskovimi zavdyaki svoyim zaslugam Prostolyud podilyavsya na dvi grupi ti hto zhiv v misti torgivci i dzichyu ti hto zhiv v silskij miscevosti dzikata 1500 roku vidpraviv vijska na pridushennya sprobi Oyake Akahati stati nezalezhnim adzi ostrova Yaeyama Za dopomogi vasaliv z ostroviv Miyako i Tarama vdalosya pridushiti zakolot V nagorodu Nakasone tuyimiyu z miyako otrimav posadu kasira soku namisnika Miyako a jogo sin Machirigani tuyimiya Yaeyami Reformi spriyali politichnij ta ekonomichnij rozbudovi derzhavi Vinik velikij popit na mulyariv teslyariv zbilshivsya ruh kramu i materialiv sho peresuvavsya Ryukyu vivozivsya ao zavozivsya do derzhavi 1501 roku zaversheno budivnictvo bilya ozera Enkanto svyashennogo miscya pokloninnya Sonohyan utaki vanskogo mavzoleyu Tamaudun 1506 roku rozpochato zvedennya brami Kajkanmon i Hokudenu Pivnichnogo paviljonu yaki bulo zaversheno 1521 roku 1509 roku vidav zakon za yakim predstavnik kozhnogo stanu mav nositi osoblivij dzifa shpilku v volossi Choloviki prikolyuvali odnu veliku i odnu malenku dzifu Zhinki odnu dzifa ale na oficijnih prijomah voni nosili po dvi dzifa U vana ta jogo druzhini bula zolota dzifa adzi i vijskoviki z druzhinami nosili sribni prostolyud derev yani abo cherepahovi 1522 roku pridushiv povstannya na choli z Onitoroyu z o Enaguni Zavdyaki comu priyednav do vlasnih volodin usi ostrovi Sakisima Togo zh roku zaboroniv skoyuvati samogubstva vidpovidno do yakogo sluga bilshe ne mav yuridichnogo prava zdijsnyuvati samogubstvo slidom za pomerlim panom a takozh cinoyu svogo zhittya zahishati ostannogo Ce dozvolyalo kontrolyuvati ne lishe vplivovih adzi ale i yih pidleglih 1524 roku nakazav predstavniku kozhnogo stan nositi osoblivij hatimati golovni ubori Zalezhno vid klasu yih kolir vidriznyavsya Tak van nosiv hatimati zhovtogo koloru jogo sin i adzi blakitnogo chinovniki chornogo prostolyudi zelenogo Veliku uvagu pridilyav budivnictvu mostiv dorig Zdijsnyuvalosya budivnictvo Madamiti dorogi sho spoluchala zamok Syuri z pivdennoyu chastinoyu derzhavi i mist Madan6asi Prodovzhiv politiku peretvorennya Ryukyu na velikogo torgivelnogo poserednika v Shidnij ta Pivdennoshidnij Aziyi vid Malaki i Yavi do Koreyi j Yaponiyi Pro ce 1511 roku zgaduye portugalskij mandrivnik Tome Pirish nazivayuchi Ryukyu zemleyu Lekeo abo Goresu Pomer So Sin 1526 roku Jomu spadkuvav sin So Sei Pidtrimka kulturiZa chas volodaryuvannya So Sina zmicnilisya vidnosini z Kitayem aktivno vprovadzhuvalisya kitajski znannya i literatura Dekilka raziv zvertavsya do korejskih vaniv derzhavi Choson shodo vidpravlennya do Ryukyu buddistskih drukovanih tekstiv Odnim z golovnih kulturnih dosyagnen ciyeyi epohi vcheni vvazhayut pochatok skladannya Omori sousi pershoyi zbirki svyashennih pisnespiviv na Ryukyu DzherelaKerr George H 1965 Okinawa the History of an Island People Rutland Vermont C E Tuttle Co OCLC 39242121