Реставрація Кемму (яп. 建武新政, けんむのしんせい, кемму но сінсей, «Нове правління років ; 1333—1336) — трирічний період абсолютистського правління Імператора Ґо-Дайґо в історії Японії, який супроводжувався реформами, покликаними перетворити Японію на централізовану монархію зразка 9 — 10 століття. Закінчився крахом реформ, повстанням самураїв під проводом Асікаґи Такаудзі і розколом Імператорського дому на дві династії. Названий за девізом Імператорського правління . У японській історіографії до 1945 року іменувався Відродженням Кемму.
Реставрація Кемму | |
Прапор | Герб |
![]() | ![]() |
Дата створення / заснування | 17 липня 1333 |
---|---|
Названо на честь | d |
Засновник | Імператор Ґо-Дайґо |
Країна | Японія |
Столиця | Хейан-кьо |
Адміністративна одиниця | Провінція Ямашіро |
Розташовується в межах сучасної адміністративної одиниці | Кіото |
Форма правління | абсолютна монархія |
Валюта | рьо |
Попередник | Період Камакура |
Наступник | Період Муроматі |
Замінений на | Сьоґунат Муроматі і Південна династія |
На заміну | Сьоґунат Камакура |
Час/дата припинення існування | 10 жовтня 1336 |
|
Координати: 35°00′00″ пн. ш. 135°46′00″ сх. д. / 35.000000000028° пн. ш. 135.7666666666977732802479295° сх. д.
Причини
Реставрація Кемму була обумовлена політичною деградацією Камакурського сьоґунату як всеяпонського уряду, деспотією голів цього уряду в особі роду Ходзьо, боротьбою за верховенство у країні між столичними аристократами і провінційними самураями, високим рівнем злочинності та конфліктом між двома гілками Імператорського дому — і — довкола успадкування Імператорського трону. На цьому тлі Імператор Ґо-Дайґо, який зійшов на престол у 1318 році, вирішив організувати підготовку антисьоґунатівського повстання з метою відновлення порядку в країні. У 1321 році він покінчив із двовладдям у Імператорському домі, скасувавши інститут інсей, двір Верховного Імператора Японії, і зібрав групу однодумців із числа аристократії і духовенства. Під прикриттям лекцій з , Імператор проводив наради із , , , і , на яких обговорював плани повалення старого режиму. Проте у жовтні 1324 року сьоґунат усіх спільників Імператора. Попри це, останній не здався і продовжував таємно агітувати японське самурайство вступати в ряди його армії для повалення деспотів Ходзьо. Імператор мав секретну угоду із ченцями-воїнами монастирів Кофукудзі і Енрякудзі, а також васалами Камакурського сьоґунату, Асікаґою Такаудзі і Ніттою Йосісадою, про спільні дії в разі повстання. Однак 1331 року воно знову зірвалося через донос Йосіди Садафуси. Війська сьоґунату схопи заарештували Хіно Тосімото, ченців і , але упустили Імператора. Він утік зі столиці на південь, у містечко Касаґі, де звернувся по допомогу до місцевої знаті і розбійників. На заклик Імператора відгукнувся голова розбійників провінції Каваті, Кусунокі Масасіґе, який зібрав декілька тисяч війська у замку Акасака. Проте сьоґунат вислав проти Касаґі і Акасаки 200 тисячну армію, яка за декілька днів здобула обидва укріплення, і полонила бунтівного монарха. Наступного, 1332 року, Імператора Ґо-Дайґо було заслано на острови Окі.
- Принц Морійосі
- Асікаґа Такаудзі
- Нітта Йосісада
- Кусунокі Масасіґе
Навіть із заслання монарх продовжував підтримувати зв'язки із антисьоґунатівськими силами, які у грудні 1332 року знову повстали у місцевості Йосіно під проводом його сина, принца Морійосі, та під проводом Кусунокі Масасіґе. Від імені батька, принц розіслав звернення до монастирів і місцевої знаті виступити разом проти Камакури. Цього разу повстання розрослося по всій Японії, що дало змогу Імператору вислизнути із заслання і у березні 1333 року прибути до порту Нава провінції Хокі. За сприяння місцевого володаря, Нави Наґатосі, він видав рескрипт, у якому проголошував «ворогами трону» рід Ходзьо і закликав японських військових повалити Камакурський сьоґунат. Останній вислав каральну армію проти повстанців на чолі з полководцем Асікаґою Такаудзі, який однак наприкінці травня 1333 року перекинувся на бік Імператора. Це викликало ланцюгову реакцію у регіонах країни і до повстанців приєдналися впливові роди з провінції Муцу, з провінції Сінано, Сімадзу з провінції Сацума та інші. На початку червня того ж року війська Асікаґи Такаудзі захопили японську столицю Кіото і ліквідували у ній камакурських урядовців — відомство столичного . Водночас, у регіоні Канто збунтувався Нітта Йосісада, який за півмісяця здобув Камакуру і ліквідував сьоґунат.
Перебіг
У липні 1333 року Імператор Ґо-Дайґо тріумфально повернувся до столиці. Він видав накази про нагородження учасників повстання титулами і про повернення конфіскованих сьоґунатом земель їхнім колишнім власникам. Імператор вважав, що ідеалом побудови нової системи влади повинна стати модель абсолютистської монархії часів правління Імператорів Дайґо і Муракамі, а тому повів курс на централізацію і реставрацію авторитету Імператорського двору. Одним із перших кроків на цьому шляху було видання рескрипту, за яким власники земельних наділів повинні були пройти у індивідуальному порядку процедуру підтвердження Імператором свого права на володіння землею. Фактично, Імператор визначався як споконвічний володар усієї землі, який видавав підданим дозвіл на користування земляними наділами за службу на невизначений термін. Ця ідея підривала існуючі уявлення про володіння землею, викликала обурення значної частини провінційної знаті і спричинила хаос у японській столиці, куди безперестанку прибували самураї різних чинів з метою переатестації своїх земельних володінь. У результаті Імператор Ґо-Дайґо видав новий указ-поправку, за якими питанням про підтвердження прав на володіння старими землями займалися провінціали кокусі, а Імператор лише надавав нові землі із земельного фонду знищеного роду Ходзьо.
У жовтні 1333 року, на початку реставрації, Імператор заснував нові органи центральної влади: Відомство записів, яке займалося судовими позовами щодо підтвердження прав на землеволодіння, Відомство скарг, яке вирішувало майнові і фінансові суперечки між учасниками антисьоґунівського повстання, головами маєтків дзіто і селянами, і Відомство воїнів, яке забезпечувало охорону правопорядку в Кіото та охорону Імператорського палацу. Однак через зростаючу кількість скраг і нестачу кваліфікованих кадрів ці органи не працювали належним чином, що викликало у населення розчарування новою владою.
У регіонах Імператор відновив провінційні адміністрації і адміністрації військових губернаторів сюґо, які займалися збором данина і наглядом за правопорядком. У провінції Муцу та регіоні Канто було встановлено 2 сьоґунати з центрами у замку Таґа і Камакурі, що напряму залежали від голови держави. У листопаді 1333 року сьоґуном Таґи було призначено принца Норійосі, який вирушив на місце служби із радником , а у січні 1334 року сьоґуном Камакури було призначено принца Морійосі, який вирушив до своєї ставки у супроводі Асікаґи Тадайосі. У лютому 1334 році у провінції Муцу було створено сьоґунську раду, Політичне відомство, Самурайське відомство, Управу монастирів і святилищ та Управу підтвердження землеволодінь. Водночас в регіоні Канто були встановлені 10 Кантосських строжок, головних адміністрацій 10 провінцій регіону.
Створення двох сьоґунатів на сході і півночі Японії було наслідком конфлікту між Імператором Ґо-Дайґо і Асікаґою Такаудзі. Останній отримав титул голови провінції Мусасі, але був позбавлений посади в уряді. Попри це, Такаудзі осів у Кіото, у зруйнованому ним будинку Рокухарського інспектора, і став одноосібно займатися проблемами самураїв, формуючи з них власне військо. Його зіткнення з монархом було справою часу.
У лютому 1334 року Імператор змінив девіз правління на і оголосив ремонт Імператорського Палацу, аби продемонструвати свою велич. Він також планував розпочати виготовляти власну монету та випускати паперові грошей. Імператор перепідпорядкував собі доходи з земель синтоїсьтьких святилищ і ліквідував митниці на великих шляхах, які давали прибутки місцевій знаті. У червні 1334 року він видав декрет благодатного правління, за яким касував усі борги аристократії. Втім, заходи Імператора успіху не мали: самураї були не задоволені розміром винагороди за участь у антисьоґунатівському повстанні, селяни і міщани нарікали на збільшення податків у зв'язку із ремонтом Палацу, а в уряді тривали міжусобиці. Країна поступово ставала не керованою. З червня по вересень того ж року у провінції Вакаса тривали селянські заворушення, а у листопаді через підозру у державній зраді був заарештований принц Морійосі. У червні 1335 року Імператорська служба безпеки викрила підготовку державного заколоту під проводом аристократа , а наступного місяця на сході Японії вибухнуло повстання прибічників ліквідованого сьоґунату на чолі з , якому вдалося захопити Камакуру.
Завершення
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemM1TDBWdGNHVnliM0l0UjI4dFJHRnBaMjh0WW5rdFQyZGhkR0V0UjJWcmEyOHRNVGt3TkM1d2JtY3ZNalV3Y0hndFJXMXdaWEp2Y2kxSGJ5MUVZV2xuYnkxaWVTMVBaMkYwWVMxSFpXdHJieTB4T1RBMExuQnVadz09LnBuZw==.png)
У вересні 1335 року Асікаґа Такаудзі самовільно вирушив на схід із військом і визволив Камакуру. Він проігнорував наказ Імператора повернутися до Кіото і у грудні того ж року повстав проти діючого режиму. Розбивши Імператорські війська під проводом Нітти Йосісади у , у лютому 1336 року Такаудзі вступив столицю країни. Проте його армія захопити Кіото не змогла і була розбита у вуличних боях. Такаудзі був змушений тікати на захід. У містечку провінції Харіма він знову зібрав своїх родичів і полководців з військами, а у містечку Томо провінції Етідзен отримав від екс-Імператора Коґена наказ визволити скинути Імператора Ґо-Дайґо та його уряд.
У квітні 1336 року Такаудзі розбив про-Імператорські сили Західної Японії у на Кюсю і вирушив на схід до столиці, по Внутрішньому Японському морю. У червні того ж року він переміг основні сили противника на чолі з Кусунокі Масасіґе у і захопив Кіото. Імператор Ґо-Дайґо утік до пристоличного монастиря Енрякудзі, але був силою повернений до столиці. У листопаді його змусили зректися влади і передати трон з монаршими регаліями новому Імператору Комьо. Хоча реставрація Кемму була завершена, колишній Імператор Ґо-Дайґо не хотів миритися з поразкою, а тому утік зі столиці на південь, до району Йосіно, де проголосив себе єдиним легітимним Імператором Японії і заснував нову Південну династію. Країна вступила в епоху існування двох династій і громадянської війни — період Намбокутьо.
Примітки
Джерела та література
- Рубель В. А. Японська цивілізація: традиційне суспільство і державність. — Київ: «Аквілон-Прес», 1997.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Restavraciya Kemmu yap 建武新政 けんむのしんせい kemmu no sinsej Nove pravlinnya rokiv 1333 1336 tririchnij period absolyutistskogo pravlinnya Imperatora Go Dajgo v istoriyi Yaponiyi yakij suprovodzhuvavsya reformami poklikanimi peretvoriti Yaponiyu na centralizovanu monarhiyu zrazka 9 10 stolittya Zakinchivsya krahom reform povstannyam samurayiv pid provodom Asikagi Takaudzi i rozkolom Imperatorskogo domu na dvi dinastiyi Nazvanij za devizom Imperatorskogo pravlinnya U yaponskij istoriografiyi do 1945 roku imenuvavsya Vidrodzhennyam Kemmu Restavraciya Kemmu PraporGerb Data stvorennya zasnuvannya17 lipnya 1333 Nazvano na chestd ZasnovnikImperator Go Dajgo KrayinaYaponiya StolicyaHejan ko Administrativna odinicyaProvinciya Yamashiro Roztashovuyetsya v mezhah suchasnoyi administrativnoyi odiniciKioto Forma pravlinnyaabsolyutna monarhiya Valyutaro PoperednikPeriod Kamakura NastupnikPeriod Muromati Zaminenij naSogunat Muromati i Pivdenna dinastiya Na zaminuSogunat Kamakura Chas data pripinennya isnuvannya10 zhovtnya 1336 Restavraciya Kemmu u Vikishovishi Koordinati 35 00 00 pn sh 135 46 00 sh d 35 000000000028 pn sh 135 7666666666977732802479295 sh d 35 000000000028 135 7666666666977732802479295PrichiniRestavraciya Kemmu bula obumovlena politichnoyu degradaciyeyu Kamakurskogo sogunatu yak vseyaponskogo uryadu despotiyeyu goliv cogo uryadu v osobi rodu Hodzo borotboyu za verhovenstvo u krayini mizh stolichnimi aristokratami i provincijnimi samurayami visokim rivnem zlochinnosti ta konfliktom mizh dvoma gilkami Imperatorskogo domu i dovkola uspadkuvannya Imperatorskogo tronu Na comu tli Imperator Go Dajgo yakij zijshov na prestol u 1318 roci virishiv organizuvati pidgotovku antisogunativskogo povstannya z metoyu vidnovlennya poryadku v krayini U 1321 roci vin pokinchiv iz dvovladdyam u Imperatorskomu domi skasuvavshi institut insej dvir Verhovnogo Imperatora Yaponiyi i zibrav grupu odnodumciv iz chisla aristokratiyi i duhovenstva Pid prikrittyam lekcij z Imperator provodiv naradi iz i na yakih obgovoryuvav plani povalennya starogo rezhimu Prote u zhovtni 1324 roku sogunat usih spilnikiv Imperatora Popri ce ostannij ne zdavsya i prodovzhuvav tayemno agituvati yaponske samurajstvo vstupati v ryadi jogo armiyi dlya povalennya despotiv Hodzo Imperator mav sekretnu ugodu iz chencyami voyinami monastiriv Kofukudzi i Enryakudzi a takozh vasalami Kamakurskogo sogunatu Asikagoyu Takaudzi i Nittoyu Josisadoyu pro spilni diyi v razi povstannya Odnak 1331 roku vono znovu zirvalosya cherez donos Josidi Sadafusi Vijska sogunatu shopi zaareshtuvali Hino Tosimoto chenciv i ale upustili Imperatora Vin utik zi stolici na pivden u mistechko Kasagi de zvernuvsya po dopomogu do miscevoyi znati i rozbijnikiv Na zaklik Imperatora vidguknuvsya golova rozbijnikiv provinciyi Kavati Kusunoki Masasige yakij zibrav dekilka tisyach vijska u zamku Akasaka Prote sogunat vislav proti Kasagi i Akasaki 200 tisyachnu armiyu yaka za dekilka dniv zdobula obidva ukriplennya i polonila buntivnogo monarha Nastupnogo 1332 roku Imperatora Go Dajgo bulo zaslano na ostrovi Oki Princ Morijosi Asikaga Takaudzi Nitta Josisada Kusunoki Masasige Navit iz zaslannya monarh prodovzhuvav pidtrimuvati zv yazki iz antisogunativskimi silami yaki u grudni 1332 roku znovu povstali u miscevosti Josino pid provodom jogo sina princa Morijosi ta pid provodom Kusunoki Masasige Vid imeni batka princ rozislav zvernennya do monastiriv i miscevoyi znati vistupiti razom proti Kamakuri Cogo razu povstannya rozroslosya po vsij Yaponiyi sho dalo zmogu Imperatoru visliznuti iz zaslannya i u berezni 1333 roku pributi do portu Nava provinciyi Hoki Za spriyannya miscevogo volodarya Navi Nagatosi vin vidav reskript u yakomu progoloshuvav vorogami tronu rid Hodzo i zaklikav yaponskih vijskovih povaliti Kamakurskij sogunat Ostannij vislav karalnu armiyu proti povstanciv na choli z polkovodcem Asikagoyu Takaudzi yakij odnak naprikinci travnya 1333 roku perekinuvsya na bik Imperatora Ce viklikalo lancyugovu reakciyu u regionah krayini i do povstanciv priyednalisya vplivovi rodi z provinciyi Mucu z provinciyi Sinano Simadzu z provinciyi Sacuma ta inshi Na pochatku chervnya togo zh roku vijska Asikagi Takaudzi zahopili yaponsku stolicyu Kioto i likviduvali u nij kamakurskih uryadovciv vidomstvo stolichnogo Vodnochas u regioni Kanto zbuntuvavsya Nitta Josisada yakij za pivmisyacya zdobuv Kamakuru i likviduvav sogunat PerebigSamuraj na koni Tak zvanij portret Asikagi Takaudzi U lipni 1333 roku Imperator Go Dajgo triumfalno povernuvsya do stolici Vin vidav nakazi pro nagorodzhennya uchasnikiv povstannya titulami i pro povernennya konfiskovanih sogunatom zemel yihnim kolishnim vlasnikam Imperator vvazhav sho idealom pobudovi novoyi sistemi vladi povinna stati model absolyutistskoyi monarhiyi chasiv pravlinnya Imperatoriv Dajgo i Murakami a tomu poviv kurs na centralizaciyu i restavraciyu avtoritetu Imperatorskogo dvoru Odnim iz pershih krokiv na comu shlyahu bulo vidannya reskriptu za yakim vlasniki zemelnih nadiliv povinni buli projti u individualnomu poryadku proceduru pidtverdzhennya Imperatorom svogo prava na volodinnya zemleyu Faktichno Imperator viznachavsya yak spokonvichnij volodar usiyeyi zemli yakij vidavav piddanim dozvil na koristuvannya zemlyanimi nadilami za sluzhbu na neviznachenij termin Cya ideya pidrivala isnuyuchi uyavlennya pro volodinnya zemleyu viklikala oburennya znachnoyi chastini provincijnoyi znati i sprichinila haos u yaponskij stolici kudi bezperestanku pribuvali samurayi riznih chiniv z metoyu pereatestaciyi svoyih zemelnih volodin U rezultati Imperator Go Dajgo vidav novij ukaz popravku za yakimi pitannyam pro pidtverdzhennya prav na volodinnya starimi zemlyami zajmalisya provinciali kokusi a Imperator lishe nadavav novi zemli iz zemelnogo fondu znishenogo rodu Hodzo U zhovtni 1333 roku na pochatku restavraciyi Imperator zasnuvav novi organi centralnoyi vladi Vidomstvo zapisiv yake zajmalosya sudovimi pozovami shodo pidtverdzhennya prav na zemlevolodinnya Vidomstvo skarg yake virishuvalo majnovi i finansovi superechki mizh uchasnikami antisogunivskogo povstannya golovami mayetkiv dzito i selyanami i Vidomstvo voyiniv yake zabezpechuvalo ohoronu pravoporyadku v Kioto ta ohoronu Imperatorskogo palacu Odnak cherez zrostayuchu kilkist skrag i nestachu kvalifikovanih kadriv ci organi ne pracyuvali nalezhnim chinom sho viklikalo u naselennya rozcharuvannya novoyu vladoyu U regionah Imperator vidnoviv provincijni administraciyi i administraciyi vijskovih gubernatoriv syugo yaki zajmalisya zborom danina i naglyadom za pravoporyadkom U provinciyi Mucu ta regioni Kanto bulo vstanovleno 2 sogunati z centrami u zamku Taga i Kamakuri sho napryamu zalezhali vid golovi derzhavi U listopadi 1333 roku sogunom Tagi bulo priznacheno princa Norijosi yakij virushiv na misce sluzhbi iz radnikom a u sichni 1334 roku sogunom Kamakuri bulo priznacheno princa Morijosi yakij virushiv do svoyeyi stavki u suprovodi Asikagi Tadajosi U lyutomu 1334 roci u provinciyi Mucu bulo stvoreno sogunsku radu Politichne vidomstvo Samurajske vidomstvo Upravu monastiriv i svyatilish ta Upravu pidtverdzhennya zemlevolodin Vodnochas v regioni Kanto buli vstanovleni 10 Kantosskih strozhok golovnih administracij 10 provincij regionu Stvorennya dvoh sogunativ na shodi i pivnochi Yaponiyi bulo naslidkom konfliktu mizh Imperatorom Go Dajgo i Asikagoyu Takaudzi Ostannij otrimav titul golovi provinciyi Musasi ale buv pozbavlenij posadi v uryadi Popri ce Takaudzi osiv u Kioto u zrujnovanomu nim budinku Rokuharskogo inspektora i stav odnoosibno zajmatisya problemami samurayiv formuyuchi z nih vlasne vijsko Jogo zitknennya z monarhom bulo spravoyu chasu U lyutomu 1334 roku Imperator zminiv deviz pravlinnya na i ogolosiv remont Imperatorskogo Palacu abi prodemonstruvati svoyu velich Vin takozh planuvav rozpochati vigotovlyati vlasnu monetu ta vipuskati paperovi groshej Imperator perepidporyadkuvav sobi dohodi z zemel sintoyistkih svyatilish i likviduvav mitnici na velikih shlyahah yaki davali pributki miscevij znati U chervni 1334 roku vin vidav dekret blagodatnogo pravlinnya za yakim kasuvav usi borgi aristokratiyi Vtim zahodi Imperatora uspihu ne mali samurayi buli ne zadovoleni rozmirom vinagorodi za uchast u antisogunativskomu povstanni selyani i mishani narikali na zbilshennya podatkiv u zv yazku iz remontom Palacu a v uryadi trivali mizhusobici Krayina postupovo stavala ne kerovanoyu Z chervnya po veresen togo zh roku u provinciyi Vakasa trivali selyanski zavorushennya a u listopadi cherez pidozru u derzhavnij zradi buv zaareshtovanij princ Morijosi U chervni 1335 roku Imperatorska sluzhba bezpeki vikrila pidgotovku derzhavnogo zakolotu pid provodom aristokrata a nastupnogo misyacya na shodi Yaponiyi vibuhnulo povstannya pribichnikiv likvidovanogo sogunatu na choli z yakomu vdalosya zahopiti Kamakuru ZavershennyaImperator Go Dajgo u Palaci Kasagiyama u Josino U veresni 1335 roku Asikaga Takaudzi samovilno virushiv na shid iz vijskom i vizvoliv Kamakuru Vin proignoruvav nakaz Imperatora povernutisya do Kioto i u grudni togo zh roku povstav proti diyuchogo rezhimu Rozbivshi Imperatorski vijska pid provodom Nitti Josisadi u u lyutomu 1336 roku Takaudzi vstupiv stolicyu krayini Prote jogo armiya zahopiti Kioto ne zmogla i bula rozbita u vulichnih boyah Takaudzi buv zmushenij tikati na zahid U mistechku provinciyi Harima vin znovu zibrav svoyih rodichiv i polkovodciv z vijskami a u mistechku Tomo provinciyi Etidzen otrimav vid eks Imperatora Kogena nakaz vizvoliti skinuti Imperatora Go Dajgo ta jogo uryad U kvitni 1336 roku Takaudzi rozbiv pro Imperatorski sili Zahidnoyi Yaponiyi u na Kyusyu i virushiv na shid do stolici po Vnutrishnomu Yaponskomu moryu U chervni togo zh roku vin peremig osnovni sili protivnika na choli z Kusunoki Masasige u i zahopiv Kioto Imperator Go Dajgo utik do pristolichnogo monastirya Enryakudzi ale buv siloyu povernenij do stolici U listopadi jogo zmusili zrektisya vladi i peredati tron z monarshimi regaliyami novomu Imperatoru Komo Hocha restavraciya Kemmu bula zavershena kolishnij Imperator Go Dajgo ne hotiv miritisya z porazkoyu a tomu utik zi stolici na pivden do rajonu Josino de progolosiv sebe yedinim legitimnim Imperatorom Yaponiyi i zasnuvav novu Pivdennu dinastiyu Krayina vstupila v epohu isnuvannya dvoh dinastij i gromadyanskoyi vijni period Nambokuto Primitkiyap 建武中興 Suchasne mistechko u prefekturi Simane yap 記録所 yap 雑訴決断所 武者所 yap 武蔵守 yap 乾坤通宝 Suchasne misto prefekturi Hogo Suchasne misto Fukuyama prefekturi Hirosima Dzherela ta literaturaRubel V A Yaponska civilizaciya tradicijne suspilstvo i derzhavnist Kiyiv Akvilon Pres 1997