Реквієм, ре мінор, Op. 48 Ґабріеля Форе написаний між 1887 і 1900 роками і вважається одним із найвідоміших творів композитора. Найвідоміша частина - арія сопрано Pie Jesu. Каміль Сен-Санс сказав про це "так само, як Моцарту належить єдине Ave Verum Verum, так само це - єдиний Pie Jesu".
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelV4TDBaaGRYSmxYMUpsY1hWcFpXMWZUV0Z1ZFhOamNtbHdkQzVuYVdZdk16QXdjSGd0Um1GMWNtVmZVbVZ4ZFdsbGJWOU5ZVzUxYzJOeWFYQjBMbWRwWmc9PS5naWY=.gif)
Історія
Достеменно невідомо, що стало поштовхом для створення Реквієму. Можливо, таким поштовхом стала смерть його батьків - 1885 року батька, а 1887 - матері. Проте сам композитор писав, що "створив реквієм просто так - заради забави, якщо можна так сказати!" До реквієму увійшла також частина "Libera Me", яку Форе створив 1877 року, як самостійний твір.
В 1887–88, Форе створив першу версію Реквієму, названу ним "un petit Requiem" в п'яти частинах (Introit і Kyrie, Sanctus, Pie Jesu, Agnus Dei та In Paradisum), без "Libera Me". В цій редакції Реквієм був виконаний 16 січня 1888 під орудою композитора в Парижі з нагоди смерті архітектора Жозефа ла Суфаше (Joseph La Soufaché).
Композитор залишився незадоволеним першою версією і 1889 року додав до Оферторія "Hostias", а наступного року - написану раніше "Libera Me". Ця друга версія, відома як камерна оркестрова, була виконана 21 січня 1893, так само в Парижі під орудою автора.
В 1899–1900 Форе переробив партитуру для великого симфонічного оркестру. Існує питання про те, чи робив цю переробку композитор сам, чи доручив своїм студентам. Ця версія вперше була представлена 6 квітня 1900 під орудою Ежена Ізаї. Камерна версія не була відомою до 1980-х років, допоки Джон Руттер не знайшов в бібліотеці автографи камерної версії. В 1924 році Реквієм прозвучав на похоронах його автора.
Особливості будови
На відміну від багатьох інших творів цього жанру, Реквієм Форе не включив до секвенцію Dies irae («День гніву»), в якій описуються картини Страшного суда. За висловом Б. Тараканова, Форе намагався створити Реквієм, «основною ідеєю була б не смерть, а Віра, Спокій, мир і любов, а образ смерті сприймався б, як довгоочікуване спасіння, перехід до тих самих вищих сфер» Єдиний епізод із секвенції, який використав композитор — Pie Jesu («Милостивий Ісусе»), молитовне соло сопрано, поміщене в середину твору. Натомість, Форе ввів у свій Реквієм антифон , який зазвичай композитори не використовують.
Форе також зробив деякі зміни до канонічного тексту, найзначніші - в Оферторії. Зокрема він змінив "libera animas omnium fidelium defunctorum" ("звільни душі від всіх вірних померлих") на "libera animas defunctorum" ("звільни душі померлих"), що виглядає суттєвою теологічною зміною. Він замістив "Libera eas" ("звільни їх") на початку наступного рядку повторенням "O Domine Jesu Christe, Rex gloriae, libera animas defunctorum", відсік третій рядок ("Sed signifer sanctus..."). В кінці композитор додав "Amen".
Структура
Твір триває близько 35 хвилин. Складається з 7 частин:
- I. Introït et Kyrie (D minor)
- II. Offertoire (B minor)
- III. Sanctus (E flat major)
- IV. Pie Jesu (B flat major)
- V. Agnus Dei et Lux Aeterna (F major)
- VI. Libera me (D minor)
- VII. In Paradisum (D major)
Посилання
- Steinberg, Michael. "Gabriel Fauré: Requiem, Op. 48." Choral Masterworks: A Listener's Guide. Oxford: Oxford University Press, 2005, 131–137.
- Rutter, John. Preface to Requiem Op. 48, by Gabriel Fauré. Chapel Hill, NC: Hinshaw Music, 1984.
- . Архів оригіналу за 1 серпня 2010. Процитовано 6 серпня 2010.
- Реквієм, ре мінор, Op. 48. Ґабріеля Форе [ 5 вересня 2020 у Wayback Machine.] (разом з музичними творами Нільсен і Сібеліуса). Оркестр і хор радіо і телебачення Іспанії. Петрі Сакарі, диригент.
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Rekviyem re minor Op 48 Gabrielya Fore napisanij mizh 1887 i 1900 rokami i vvazhayetsya odnim iz najvidomishih tvoriv kompozitora Najvidomisha chastina ariya soprano Pie Jesu Kamil Sen Sans skazav pro ce tak samo yak Mocartu nalezhit yedine Ave Verum Verum tak samo ce yedinij Pie Jesu Fragment rukopisu In paradisumIstoriyaDostemenno nevidomo sho stalo poshtovhom dlya stvorennya Rekviyemu Mozhlivo takim poshtovhom stala smert jogo batkiv 1885 roku batka a 1887 materi Prote sam kompozitor pisav sho stvoriv rekviyem prosto tak zaradi zabavi yaksho mozhna tak skazati Do rekviyemu uvijshla takozh chastina Libera Me yaku Fore stvoriv 1877 roku yak samostijnij tvir V 1887 88 Fore stvoriv pershu versiyu Rekviyemu nazvanu nim un petit Requiem v p yati chastinah Introit i Kyrie Sanctus Pie Jesu Agnus Dei ta In Paradisum bez Libera Me V cij redakciyi Rekviyem buv vikonanij 16 sichnya 1888 pid orudoyu kompozitora v Parizhi z nagodi smerti arhitektora Zhozefa la Sufashe Joseph La Soufache Kompozitor zalishivsya nezadovolenim pershoyu versiyeyu i 1889 roku dodav do Ofertoriya Hostias a nastupnogo roku napisanu ranishe Libera Me Cya druga versiya vidoma yak kamerna orkestrova bula vikonana 21 sichnya 1893 tak samo v Parizhi pid orudoyu avtora V 1899 1900 Fore pererobiv partituru dlya velikogo simfonichnogo orkestru Isnuye pitannya pro te chi robiv cyu pererobku kompozitor sam chi doruchiv svoyim studentam Cya versiya vpershe bula predstavlena 6 kvitnya 1900 pid orudoyu Ezhena Izayi Kamerna versiya ne bula vidomoyu do 1980 h rokiv dopoki Dzhon Rutter ne znajshov v biblioteci avtografi kamernoyi versiyi V 1924 roci Rekviyem prozvuchav na pohoronah jogo avtora Osoblivosti budoviNa vidminu vid bagatoh inshih tvoriv cogo zhanru Rekviyem Fore ne vklyuchiv do sekvenciyu Dies irae Den gnivu v yakij opisuyutsya kartini Strashnogo suda Za vislovom B Tarakanova Fore namagavsya stvoriti Rekviyem osnovnoyu ideyeyu bula b ne smert a Vira Spokij mir i lyubov a obraz smerti sprijmavsya b yak dovgoochikuvane spasinnya perehid do tih samih vishih sfer Yedinij epizod iz sekvenciyi yakij vikoristav kompozitor Pie Jesu Milostivij Isuse molitovne solo soprano pomishene v seredinu tvoru Natomist Fore vviv u svij Rekviyem antifon yakij zazvichaj kompozitori ne vikoristovuyut Fore takozh zrobiv deyaki zmini do kanonichnogo tekstu najznachnishi v Ofertoriyi Zokrema vin zminiv libera animas omnium fidelium defunctorum zvilni dushi vid vsih virnih pomerlih na libera animas defunctorum zvilni dushi pomerlih sho viglyadaye suttyevoyu teologichnoyu zminoyu Vin zamistiv Libera eas zvilni yih na pochatku nastupnogo ryadku povtorennyam O Domine Jesu Christe Rex gloriae libera animas defunctorum vidsik tretij ryadok Sed signifer sanctus V kinci kompozitor dodav Amen Struktura Tvir trivaye blizko 35 hvilin Skladayetsya z 7 chastin I Introit et Kyrie D minor II Offertoire B minor III Sanctus E flat major IV Pie Jesu B flat major V Agnus Dei et Lux Aeterna F major VI Libera me D minor VII In Paradisum D major PosilannyaSteinberg Michael Gabriel Faure Requiem Op 48 Choral Masterworks A Listener s Guide Oxford Oxford University Press 2005 131 137 Rutter John Preface to Requiem Op 48 by Gabriel Faure Chapel Hill NC Hinshaw Music 1984 Arhiv originalu za 1 serpnya 2010 Procitovano 6 serpnya 2010 Rekviyem re minor Op 48 Gabrielya Fore 5 veresnya 2020 u Wayback Machine razom z muzichnimi tvorami Nilsen i Sibeliusa Orkestr i hor radio i telebachennya Ispaniyi Petri Sakari dirigent