Протитанкова граната — вибуховий або запальний пристрій, який застосовується піхотою для боротьби з бронетехнікою з використання мускульної сили або пристроїв, які не належать до категорії артилерійських. Протитанкові міни формально не відносяться до цієї категорії зброї, проте існували універсальні міни-гранати і протибортові міни, аналогічні за будовою до гранат. Протитанкові ракети можуть належати до категорії «гранат», в залежності від національної класифікації такої зброї.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODNMemN6TDBoaGJtUmZVR1Z5WTNWemMybHZibDlIY21WdVlXUmxYeVV5T0dGdWRHa3RkR0Z1YTE5T2IxODNNMTlOWVhKclgwa2xNamxmWkdsaFozSmhiUzVxY0djdk1qSXdjSGd0U0dGdVpGOVFaWEpqZFhOemFXOXVYMGR5Wlc1aFpHVmZKVEk0WVc1MGFTMTBZVzVyWDA1dlh6Y3pYMDFoY210ZlNTVXlPVjlrYVdGbmNtRnRMbXB3Wnc9PS5qcGc=.jpg)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZrTHpJd01URXVYeVZFTUNVNU5DVkVNQ1ZDTlNWRU1DVkNSQ1ZFTVNVNFExOGxSREFsUWpjbFJEQWxRakFsUkRFbE9Ea2xSREFsUWpnbFJERWxPRElsUkRFbE9FSmZKVVF3SlVJMEpVUXdKVUkxSlVReEpUZ3lKVVF3SlVJMUpVUXdKVUk1WHlWRU1DVkNNbDhsUkRBbE9UUWxSREFsUWtVbFJEQWxRa1FsUkRBbFFqVWxSREVsT0RZbFJEQWxRa0VsUkRBbFFqVmZNRFE1TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMweU1ERXhMbDhsUkRBbE9UUWxSREFsUWpVbFJEQWxRa1FsUkRFbE9FTmZKVVF3SlVJM0pVUXdKVUl3SlVReEpUZzVKVVF3SlVJNEpVUXhKVGd5SlVReEpUaENYeVZFTUNWQ05DVkVNQ1ZDTlNWRU1TVTRNaVZFTUNWQ05TVkVNQ1ZDT1Y4bFJEQWxRakpmSlVRd0pUazBKVVF3SlVKRkpVUXdKVUpFSlVRd0pVSTFKVVF4SlRnMkpVUXdKVUpCSlVRd0pVSTFYekEwT1M1cWNHYz0uanBn.jpg)
Ручні гранати
Спочатку основним видом зброї самооборони піхоти проти броньованих машин стали ручні протитанкові гранати. Їх перші зразки являли собою досить важкий (близько 1 кг) заряд вибухової речовини, який необхідно було кидати, здатний при щільному приляганні своєю фугасною дією роздрібнити 15-20 мм броні. Прикладом такої зброї є радянські гранати РПГ-40 та РПГ-41 (зі збільшеним до 1400 г зарядом вибухової речовини і з підвищеною до 25 мм бронебійністю). Бойова ефективність протитанкових гранат дробної дії, виявилася вельми невисокою через небезпеку для гранатометника, який повинен був точно закинути важку гранату наблизившись до танку, а потім спробувати сховатися від потужного вибуху, що обмежувало ефективне застосування таких гранат.
Перші протитанкові гранати представляли із себе саморобні пристрої. Німці першими під час Першої світової війни придумали імпровізовані протитанкові гранати, зв'язавши кілька корпусів поширеної гранати Stielhandgranate без руків'я з однією гранатою з ручкою, щоб створити одну більш потужну гранату. В бою гранату закидали на дах або під днище танку який повільно рухався (2-3 км/год), де броня була найбільш тонкою. Така ж граната застосовувалася німцями під час Другої світової війни. Позаяк граната споряджалася переважно сурогатами, вона не мала могутньої ні фугасної, ні бризантної дії. Щоб завдати значної шкоди важкій бронетанковій техніці РСЧА, німецькою піхотою практикувався ризикований прийом: зв'язка гранат з 3-5 штук за допомогою поясного ременя підсувалася під кормову нішу башти танка і підривалася; дистанції детонатора гренадеру цілком вистачало, щоб зістрибнути з рухомої машини і сховатися від вибуху. У разі успіху башту зривало з погона або принаймні заклинювало. Для ураження танка прориву КВ-2 було дуже дієвим засобом закинути гранату до стволу 152 мм гаубиці, якою той був озброєний. Навіть якщо у стволі на момент вибуху не було снаряда, сам ствол втрачав цілісність і при наступному пострілі розривався.
Під час Другої світової війни, солдати всіх армій робили імпровізовані протитанкові гранати, укладаючи кілька оборонних фугасних гранат в мішок. Через їх велику вагу, такі пристрої зазвичай застосовувалися з дуже близької відстані або ж безпосередньо містилися у вразливих місцях на ворожій техніці, що звичайно було дуже небезпечним прийомом. Інший метод, який використовували, наприклад бійці британського ополчення 1940 року, передбачав закладку динаміту або якого-небудь фугасного заряду в товсту шкарпетку яку змащували густим мастилом, який до застосування клали у відповідну до розміру консервну банку. Для застосування боєць підпалював бікфордів шнур і вийнявши пристрій з банки, кидав його у напрямку башти танка в надії, що вона прилипне до броні до вибуху. У разі успіху, це викликало внутрішнє розтріскування броньового листа, вражаючи екіпаж танка. Невідомо, застосовувався успішно цей тип імпровізованої протитанкової гранати коли-небудь в бою. До кінця 1940 року англійці ввели в експлуатацію спеціально розроблену клейку протитанкову гранату, відому як «Липка граната» (англ. Sticky Bomb).
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV6TDFCeWIyUjFZM1JwYjI1ZmIyWmZVM1JwWTJ0NVgwSnZiV0p6TG1wd1p5OHlNakJ3ZUMxUWNtOWtkV04wYVc5dVgyOW1YMU4wYVdOcmVWOUNiMjFpY3k1cWNHYz0uanBn.jpg)
[en]» — британська протитанкова граната, вироблена під час Другої світової війни була одним з видів протитанкової зброї, яка була розроблена для використання в британській армії і ополченні в якості спеціального вирішення проблеми відсутності достатньої кількості протитанкових гармат у період після евакуації Дюнкерка. Розроблена групою військового відомства MD1, яка включала майора Мілліса Джефферса та Стюарта Макре, граната складалася з скляної сфери, яка містила нітрогліцерин, покритий потужним клеєм, в оточенні листового металевого корпусу. Коли солдат витягав чеку на ручці гранати, корпус розкривався і відкривав сферу; інша чека активувала спусковий механізм, і солдат повинен був потім спробувати прикласти гранату до одного з ворожих танків або іншого транспортного засобу з достатньою силою для розлому скляної сфери. Після того як вона була прикріплена до борту, відпускався важіль на ручці, який активував п'ятисекундний запобіжник, який потім підривав нітрогліцерин.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWpMMk0yTDFCdmJIUjBiM0IxYkd4dkxtcHdaeTh5TWpCd2VDMVFiMngwZEc5d2RXeHNieTVxY0djPS5qcGc=.jpg)
Під час Зимової війни фінська армія, якій катастрофічно бракувало ефективної протитанкової зброї, широко використовувала важкі фугасні гранати. Фіни використовували кілька варіантів фугасних гранат в залежності від типу радянських бронемашин. Вважалося, що для пошкодження гусениці досить було 1-2 кг тротилу. Вибух часто розбивав 3-4 траки гусениці, дещо пошкоджуючи коток. Вдало розташована граната руйнувала коток. Нерідко ушкоджувався і балансир, вірніше розбивався його підшипник. Трьох кілограм тротилу, коли заряд був закинутий на дах моторного відділення танка було достатньо, щоб знищити будь-який танк, який використовується у війні. Крім фабричних гранат фугасного типу солдатами найчастіше виготовлялися кустарні пристрою з блоків вибухівки, прикріплених дротом до дощечки.
У лютому 1940 року фінська армія отримала настанову по застосуванню фугасних гранат, в якій було наведено кількість тротилу, достатню для виведення з ладу різних танків і бронемашин:
- 2 кг було достатньо, для знищення 6-тонних бронемашин (Т-38)
- 3 кг було достатньо, для знищення 12-тонних бронемашин (Т-26, БТ-7)
- 4 кг було достатньо, для знищення 30-тонних бронемашин (Т-28)
Ручні протитанкові гранати або метальні міни з кумулятивними головними частинами
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODJMelpoTDBOdmJtbGpZV3d0WVc1MGFYUmhibXN0YUc5c2JHOTNMV05vWVhKblpTMW9ZVzVrTFdkeVpXNWhaR1V1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFVOdmJtbGpZV3d0WVc1MGFYUmhibXN0YUc5c2JHOTNMV05vWVhKblpTMW9ZVzVrTFdkeVpXNWhaR1V1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Теоретична пробивна здатність кумулятивних снарядів пропорційна довжині кумулятивного струменя і квадратному кореню відношення щільності облицювання воронки до щільності броні. Практична глибина проникнення кумулятивного струменя у монолітну броню існуючих боєприпасів варіюється в діапазоні від 1,5 до 4 калібрів. Середня дальність кидка становить 18-20 метрів. Якщо солдат в окопі і танк іде на нього, рекомендується лягти на дно окопу, пропустити танк над собою і метнути гранату в корму.
Ще 1888 року американець [en] досліджував і докладно описав кумулятивний ефект у своїх роботах. Проте з тієї чи іншої причини у військових цілях ці розробки були використані лише через півстоліття. У Радянському Союзі в 1925—1926 роках вивченням зарядів вибухових речовин з виїмкою займався професор . Спочатку кумулятивні снаряди називалися бронепрожигаючими, бо вважалося — виходячи з форми пробитої воронки, — що саме вони пропалюють броню. Насправді ж при підриві заряду температура облицювання досягає лише 200—600 °C, що значно нижче температури її плавлення.
1938 року Франц Томанек (нім. Franz Rudolf Thomanek) у Німеччині і [de] у США незалежно один від одного відкрили ефект збільшення пробивної здатності при застосуванні металевого облицювання конуса. Попри це, кумулятивні протитанкові гранати отримали широке поширення лише до середини Другої світової війни. Радянська рушнична граната ВПГС-41 (рос. Винтовочная протитанкова граната Сердюка зразка 1941 року) вироблялася в 1941—1942 роках як протитанкова зброя, але через невисокі якості та небезпечність конструкції широкого застосування не отримала і була замінена ручними протитанковими гранатами. Пізніше з'явилися ручні протитанкові гранати або метальні міни з кумулятивними головними частинами, наприклад, радянські РПГ-43, РПГ-6 або німецькі PWM-1L. Бронепробиття зросло до 70-100 мм при зустрічі з перешкодою під прямим кутом, що для багатьох типів танків завершального періоду війни було вже недостатньо. Крім того, для ефективного виведення танка з ладу був потрібен цілий набір умов, що додатково знижувало ефективність ручної метальної зброї з кумулятивною бойовою частиною.
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlEyTHlWRU1DVkJNQ1ZFTUNVNVJpVkVNQ1U1TXkwdE5ETXVjM1puTHpFd01IQjRMU1ZFTUNWQk1DVkVNQ1U1UmlWRU1DVTVNeTB0TkRNdWMzWm5MbkJ1Wnc9PS5wbmc=.png)
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODFMelZrTDB4MWJtZGxYMEZVWDAxcGJtVXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVXgxYm1kbFgwRlVYMDFwYm1VdWFuQm4uanBn.jpg)
Наприкінці Другої світової війни японці, не маючи достатньо ефективною протитанкової артилерії і піхотних протитанкових засобів, часто застосовували тактику самогубних атак, посилаючи проти американських танків своїх піхотинців з ранцевими, магнітними мінами і протитанковими гранатами, і використовували смертників-камікадзе, озброєних кумулятивною гранатою на жердині в якості зброї, проти американських танків. Після цього аналогічну зброю також використовували в'єтнамці в ході В'єтнамської війни. Камікадзе повинен був використовувати гранату в якості протибортової міни забезпечуючи оптимальний кут нахилу по відношенню до броні, що забезпечувало ураження броні завтовшки до 150 мм. Однак до кінця війни японські протитанкові камікадзе (Тейсінтай) були малоефективними, тому що американські війська завжди супроводжували танки сильними підрозділами морської піхоти. Танкові битви як на Східному або Західному фронтах у Європі, були рідкісні. Основний тягар боїв на Тихому океані несла піхота, яка супроводжувала танки і була у змозі захистити їх від ворога.
1950 року прийнята на озброєння РКГ-3 — кумулятивна граната ударної дії. В польоті граната стабілізується і летить донною частиною вперед, для цього під час польоту розкривається тканинний стабілізатор у формі конуса. При влучанні в ціль граната пробиває броню товщиною до 150 мм. Для боротьби з сучасними танками, оснащеними динамічним захистом, ці гранати вже мало придатні, але з БМП, БТР та іншими бронемашинами вони легко справляються.
![]() | |
---|---|
Армія США — Концепція HAG початку 1980-х | |
![]() | Details of HAG concept (US Army) |
![]() | Details of Combat Use of HAG (US Army) |
Наприкінці 1970-х керівництво армії США було стурбоване відсутністю протитанкових засобів у своїх тилових частинах, необхідних для боротьби з десантованими з повітря у тил ворожими бронемашинами. Коли армія США попросила розібратися з цією справою, армійські інженери запропонували скопіювати протитанкову гранату виробництва НДР (AZ-58-K-100), яка була здобута американською розвідкою. Ця концепція була названа «ХАГ» (англ. High explosive Antiarmor grenade, HAG — фугасна протитанкова граната), бо за армійською термінологією кумулятивні протитанкові боєприпаси називалися англ. High explosive Anti-tank, HEAT. Тоді як цивільні інженери, які працювали для армії США, думали, що це була чудова ідея, вона була негайно відкинута, бо майже всі старші офіцери армії США з досвідом воєнних дій вважали, що ця зброя буде більш небезпечною для своїх військ, ніж для ворога. Розробки були тихо покладені «на полицю» до середини 1980-х років. Це рішення залишило багато тилових частин без протитанкової зброї, більш ефективної, ніж великокаліберний кулемет M2.
Рідинні запальні гранати
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWtMMlExTDA1dmNuUm9iM1psY2w5d2NtOXFaV04wYjNKZmNISmhZM1JwWTJWbWIzSjBYMjVsYkhOdmJpNXFjR2N2TWpJd2NIZ3RUbTl5ZEdodmRtVnlYM0J5YjJwbFkzUnZjbDl3Y21GamRHbGpaV1p2Y25SZmJtVnNjMjl1TG1wd1p3PT0uanBn.jpg)
Звичайна конструкція — скляна пляшка, що містить горючу рідину, і запал (в самому примітивному варіанті на шийці закріплена змочена пальним ганчірка). При використанні запал підпалюють і кидають пляшку в ціль, скло розбивається, горюча рідина розтікається і запалюється від запалу. Зазвичай містять спирт і бензин, але використовувалися й інші горючі рідини. Для створення задимлення додавався дьоготь або кам'яновугільна смола.
При попаданні в ціль скляна пляшка розбивається, горюча суміш розливається по поверхні мети і запалюється від палаючої пробки. «Коктейлі Молотова» застосовуються головним чином проти автомобілів і бронетехніки. При кидку основною метою є потрапляння палаючої рідини в моторне відділення. Використання пов'язане з ризиком для життя через необхідності дістатися цілі на відстані кидка. В цілому ефективність пляшкових атак проти бронетехніки невелика — для ураження двигуна необхідно потрапити у вентиляційні решітки позаду башти, а для цього потрібно перебувати збоку або позаду від танка, що зазвичай можливо лише в умовах міської герильї, або кинувши пляшку з окопу, який в цей момент перетинає танк.
Під час Другої світової війни вентиляційні решітки танків стали закривати рабицею. Завдяки цьому пляшки пружинили і, не розбиваючись, скочувалися з танка. Сучасні танки обладнані надійними засобами захисту від пляшок з горючою сумішшю, хоча пошкодження вогнем зовнішніх деталей танка може призвести до зниження його боєздатності. Для британського ампуломета Northover Projector пляшка із запальною сумішшю була штатним боєприпасом.
Гвинтівкові гранати
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODRMemcwTDBGZmJXVnRZbVZ5WDI5bVgzUm9aVjlJYjIxbFgwZDFZWEprWDJSbGJXOXVjM1J5WVhSbGMxOWhYM0pwWm14bFgyVnhkV2x3Y0dWa1gzUnZYMlpwY21WZllXNWZZVzUwYVMxMFlXNXJYMmR5Wlc1aFpHVWxNa05mUkc5eWEybHVaeVV5UTE4elgwRjFaM1Z6ZEY4eE9UUXlMbDlJTWpJd05qRXVhbkJuTHpJeU1IQjRMVUZmYldWdFltVnlYMjltWDNSb1pWOUliMjFsWDBkMVlYSmtYMlJsYlc5dWMzUnlZWFJsYzE5aFgzSnBabXhsWDJWeGRXbHdjR1ZrWDNSdlgyWnBjbVZmWVc1ZllXNTBhUzEwWVc1clgyZHlaVzVoWkdVbE1rTmZSRzl5YTJsdVp5VXlRMTh6WDBGMVozVnpkRjh4T1RReUxsOUlNakl3TmpFdWFuQm4uanBn.jpg)
У 20-30-і рр. на озброєнні РСЧА стояв дульнозарядний «гранатомет Дьяконова». Гранатомет Дьяконова складався з мортирки, прицілу-квадранта і сошки. Його використовували для ураження осколковою гранатою живої сили противника. Ствол мортирки калібру 41 мм мав три гвинтових нарізи. Вона жорстко кріпилася у чашечці, яка нагвинчувалася на шийку. Та своєю чергою надягалася на ствол гвинтівки і фіксувалася на мушці вирізом. У той же час постало питання про надання цьому гранатомету «протитанкових» властивостей. Під час війни на озброєння була прийнята граната ВКГ-40. Її корпус мав обтічну форму, на циліндричній частині три провідних виступи. У хвостовій частині, конічної форми, монтувався донний детонатор, який включав інерційне тіло, капсуль-детонатор, дротяну чеку і додатковий детонатор. Донну частину закривав ковпачок. Для відстрілювання гранати використовувався спеціальний холостий набій з 2,75-грамовим зарядом пороху марки П-45 або ВП. ВКГ-40 використовувалася дуже обмежено. Це пояснюється низькою щільністю стрільби і недооцінкою рушничного гранатомета. Втім, пізніше на озброєння були прийняті гвинтівкові протитанкові гранати ВГ-44 і ВГ-45 до карабінів.
На початку 1942 року на озброєння була прийнята шомпольна ВПГС-41 («гвинтівкова протитанкова граната Сердюка зразка 1941 року»), створена в конструкторському бюро Наркомату вугільної промисловості, керівником якого був Сердюк. ВПГС-41 складалася з обтічного корпус в якому був розміщений кумулятивний заряд, детонатор і хвіст-«шомпол», який вставлявся в ствол гвинтівки. На шомпол надягалася обойма зі стабілізатором. При вставлянні шомпола стабілізатор притискався до корпусу. Після вильоту гранати стабілізатор фіксувався на задньому кінці шомпола. Для пострілу використовувався холостий патрон.
Англійцями під час Другої світової проти танків і бронемашин застосовувався 51-міліметровий дульнозарядний гладкоствольний гвинтівковий гранатомет. Спочатку передбачалося, що з цього гранатомета буде вистрілюватися ручна граната Міллса. 1940 року з'явилася граната № 68, яка мала сталевий циліндричний корпус з кумулятивним зарядом (прикривався плоскою кришкою), донний інерційний детонатор, капсуль-детонатор і капсуль-запальник.
Бронепробивність — до 50 мм. У хвостовій частині корпусу був чотирилопатевий стабілізатор. Корпус був пофарбований у жовто-бурий колір із зеленим і червоним пасками. Для пострілу використовували холостий патрон. Гранату № 68 обмежено застосовували у Франції в 1940 році. У 1941-1942 роках її переважно видавали в частини Home Guard (місцевої оборони). Для пострілу також використовувався легкий 51-міліметровий міномет.
В армії Сполучених Штатів за час війни була сформована система рушничних гранат, яка включала протипіхотні, протитанкові, димові і навчальні зразки. Мортирок не було — всі гранати забезпечувалися стабілізаторними трубками, які насаджувалися на «метальні пристосування» — надульник на стволі гвинтівки або карабіна. Гранати вистрілювали відповідними холостими патронами. Протитанкова граната М9А1 мала обтічний корпус, в якому розміщувався кумулятивний бойовий заряд, стабілізаторну трубку, оснащену кільцевим стабілізатором і інерційний донний детонатор. Американські морські піхотинці такі гранати успішно використовували в 1944 році на островах Тихоокеанського регіону проти японських легко броньованих. Для навчання використовували навчальну гранату М11-А2, яка повторювала М9А1 за формою, масою і розмірами
Німецький гранатомет «Schiessbecher» являв собою 30-міліметрову нарізну дульнозарядну мортирку масою 835 г. Ствол угвинчувався в чашечку, яка плавно переходила в шийку. Мортирку одягали на ствол карабіна або гвинтівки і кріпили затискним пристроєм. Приціл кріпили обоймою з гвинтом перед ствольною коробкою ліворуч. Каліберна граната G.Pz.gr. («мала бронебійна граната») мала оживально-циліндричний корпус. На хвостовій частині — готові нарізи. Кумулятивний заряд прикривав балістичний ковпачок. Для підриву служив донний інерційний детонатор через капсуль-детонатор. Також був додатковий детонатор.
До кінця 1941 року стала ясна неефективність 7,92 мм ПТР PZ.B.-39, тому в 1942 році на його основі створили протитанковий гранатомет «Granatbuche 39» (Gr.B.-39). Для стрільби гранатою Gr.G.Pz.gr. (Gr.G.Pz.gr.46) використовували «метальний» патрон, створений на основі патрона «318» і мав посилений пороховий заряд. Крім того у Німеччині спеціально для сигнального пістолета розробили протитанковий постріл "Wurfgranatpatron 326 HL / LP" надкаліберною гранатою з бронепробивністю 50 мм. Однак через низьку влучності цей дешевий і простий засіб не отримав широкого застосування. Використання нарізного (5 нарізів в каналі ствола) сигнального «Kampfpistole Z» створеного наприкінці 30-х років на основі сигнального гладкоствольного «Вальтера» зразка 1934 року здавалося більш вдалим рішенням. Пістолет перетворювався на гранатомет приєднанням складного прицілу і металевого приклада. Протитанковий постріл "Wurfgranatpatron H62LP" являв собою модифікацію ручної кумулятивної гранати PWM-1. Однак після пострілу на відстані більше 30 м вона починала перекидатися. Протитанкова граната «Panzerwurfkorper 42 LP» розроблена в 1942 році виявилася найбільш вдалою.
Протитанкові гвинтівкові оперені гранати, які мають кумулятивну бойову частину, активно розвивалися перші двадцять років після війни (бельгійська «Енергія», французькі Mle 50 і 61, іспанська G.L.61 і американська М-31). Однак наприкінці 60-х років зростання бронезахисту танків вивело дані гранати з числа протитанкових засобів. Проте залишалася можливість їх застосування проти укриттів і легких бронемашин. Не випадково в позначеннях даних гранат абревіатуру «AT» (anti-tank) змінили «АР» (armour penetrative — «бронебійна»), при цьому кумулятивну бойову частину замінили кумулятивно-осколковою.
Реактивні гранати
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpOWxMMlV3TDFKUVIxOVFSMTgzVmt3dWNHNW5Mek13TUhCNExWSlFSMTlRUjE4M1Zrd3VjRzVuLnBuZw==.png)
Для збільшення дальності польоту були створені реактивні гранати. У них розгінний заряд згоряє поступово, розганяючи гранату.
Протитанкові кумулятивні гранати, якими стріляють з гранатометів, мають бойову дальність до 400 метрів і здатні пробивати бетон, цегляну кладку і інші перешкоди.
Зброя | Діаметр | Початкова швидкість | Боєголовка | Бронепробивність (оцінка) | Далекобійність | Оптичний приціл кратністю |
---|---|---|---|---|---|---|
![]() | 90 мм | 213 м / с | 3.06 кг (Кумулятивний боєприпас) | 350 мм | 400 м | 3X |
![]() | 84 мм | 310 м / с | 1.70 кг (Кумулятивний боєприпас) | 400 мм | 450 м | 2X |
![]() | 89 мм | 300 м/с | 2.20 кг (Кумулятивний боєприпас) | 400 мм | 600 м | 3X |
![]() | 85 мм | 300 м/с | 2.25 кг (Кумулятивний боєприпас) | 320 мм | 500 м | 2.5 X |
![]() | 82 мм | 280 м/с | 3.00 кг (Кумулятивний боєприпас) | 400 мм | 400 м | Н/д |
Навчально-імітаційні гранати
Розрізні гармати | |
---|---|
![]() | Розрізна граната РКГ-3ЕМ. |
Навчально-імітаційні гранати не лише копіювали форму і вагу, але і імітували вибух гранат звуковим і димових ефектом за допомогою невеликого заряду димного пороху. Зовні вони відрізнялися наявністю отвору в днищі корпусу, через яке при імітації вибуху виходили порохові гази. На відміну від розрізних та навчально-тренувальних гранат, які називалися так само, як і їх бойові прототипи, тільки з додаванням слова «розрізна» або «навчально-тренувальна», навчально-імітаційні гранати мали інші назви: імітуюча РГК-3 мала назву УПГ-8 (навчальна протитанкова граната). Імітаційний запал складається з ударного механізму і імітаційної частини, між якими прокладена перехідна втулка. Ударний механізм влаштований так само, як у запала УЗРГМ, тільки ударник у нього трохи довший. Імітаційна частина також складається з тих же частин, що і у УЗРГМ, але замість капсуля-детонатора вона має спеціальну гільзу з зарядом димного пороху. При повторному використанні гранати змінюється тільки ударник і імітаційна частина запалу. Інші частини запалу і корпус гранати використовуються багаторазово. Навчально-імітаційні гранати дозволяють відпрацьовувати навички метання.
Захист
![image](https://www.wikidata.uk-ua.nina.az/image/aHR0cHM6Ly93d3cud2lraWRhdGEudWstdWEubmluYS5hei9pbWFnZS9hSFIwY0hNNkx5OTFjR3h2WVdRdWQybHJhVzFsWkdsaExtOXlaeTkzYVd0cGNHVmthV0V2WTI5dGJXOXVjeTkwYUhWdFlpODVMemxtTDFOMGNubHJaWEpmZG1Wb2FXTnNaVjltY205dFgzUm9aVjgxTm5Sb1gxTkNRMVF1YW5Cbkx6SXlNSEI0TFZOMGNubHJaWEpmZG1Wb2FXTnNaVjltY205dFgzUm9aVjgxTm5Sb1gxTkNRMVF1YW5Cbi5qcGc=.jpg)
Протикумулятивний екран з'явився як відповідь на створення кумулятивного боєприпасу перед Другою світовою війною в Німеччині. Під час війни радянські танкісти приварювали до броні спеціальні сітчасті екрани фабричного виробництва (помилково інтерпретовані на Заході як панцирні ліжка), тонкі листи заліза й бляхи для захисту від німецької переносної протитанкової зброї з кумулятивними боєприпасами типу «Фаустпатрон», «Панцерфауст» тощо. Широкого застосування протикумулятивні екрани тоді не знайшли, бо за результатами радянських випробувань 1945 року показали себе неефективними проти останніх версій фаустпатронів (з типових дистанцій міського бою броня все одно пробивалася, хоча діаметр пробоїни і зменшувався).
Корпуси німецьких танків «Тигр» покривалися, для запобігання прикріплення до них ручних магнітних мін, спеціальним складом циммеритом. Такі ж міри були прийняті до німецьких танків «Пантера» і САУ останнього періоду Другої світової війни. Однак такі міни використовувалися лише в німецькій армії і не використовувалися її супротивниками, і в той же час нанесення такого покриття було справою важкою і трудомісткою, так що 1944 року, через рік застосування, від нього відмовилися.
Ще під час Другої світової війни було помічено, що ураження танка найчастіше менше, якщо снаряд який уражає танк потрапляє в навішені на броні танка вибухові речовини. Спочатку такі спостереження вважалися хоча і гідними довіри, але практично непридатними, оскільки в ряді випадків страждав не тільки протитанковий снаряд, але і сама броня. Однак сама тема не була закрита, і перші зразки динамічного захисту були розроблені в СРСР наприкінці 1950-х років НДІ Сталі під керівництвом академіка Богдана Войцеховського (Ленінська премія 1965 року); у середині 60-х років аналогічні розробки провели у ФРН інженер-дослідник Манфред Хельд (Manfred Held) — концерн MBB-Schrobenhausen. По ряду причин, таких як достатній рівень захисту радянської бронетехніки до моменту створення динамічного захисту, його виробництво не починалося до середини 80-х років. Вперше динамічний захист, створений на основі німецького досвіду, було встановлена на танках Ізраїлю під час Ліванської війни 1982 року.
Див. також
Примітки
- А. Б. Широкорад, «Танковая война на восточном фронте»
- Учебное пособие по начальной военной подготовке. — Москва : ДОСААФ, 1971. — С. 173.
- . Архів оригіналу за 9 серпня 2017. Процитовано 19 грудня 2017.
Посилання
Винтовочные противотанковые гранаты во Второй мировой войне [ 22 грудня 2017 у Wayback Machine.]
Вікіпедія, Українська, Україна, книга, книги, бібліотека, стаття, читати, завантажити, безкоштовно, безкоштовно завантажити, mp3, відео, mp4, 3gp, jpg, jpeg, gif, png, малюнок, музика, пісня, фільм, книга, гра, ігри, мобільний, телефон, android, ios, apple, мобільний телефон, samsung, iphone, xiomi, xiaomi, redmi, honor, oppo, nokia, sonya, mi, ПК, web, Інтернет
Protitankova granata vibuhovij abo zapalnij pristrij yakij zastosovuyetsya pihotoyu dlya borotbi z bronetehnikoyu z vikoristannya muskulnoyi sili abo pristroyiv yaki ne nalezhat do kategoriyi artilerijskih Protitankovi mini formalno ne vidnosyatsya do ciyeyi kategoriyi zbroyi prote isnuvali universalni mini granati i protibortovi mini analogichni za budovoyu do granat Protitankovi raketi mozhut nalezhati do kategoriyi granat v zalezhnosti vid nacionalnoyi klasifikaciyi takoyi zbroyi Protitankova fugasna granata No 73 Mark I Anglijska granata masoyu 2 kg i z zaryadom vibuhivki v 1 6 kg Porivnyannya granati RPG 40 z nimeckoyu M 24 Italijska ruchna protitankova granata it Masa 2040 g Zaryad trotilu 1500 g Ruchni granatiSpochatku osnovnim vidom zbroyi samooboroni pihoti proti bronovanih mashin stali ruchni protitankovi granati Yih pershi zrazki yavlyali soboyu dosit vazhkij blizko 1 kg zaryad vibuhovoyi rechovini yakij neobhidno bulo kidati zdatnij pri shilnomu prilyaganni svoyeyu fugasnoyu diyeyu rozdribniti 15 20 mm broni Prikladom takoyi zbroyi ye radyanski granati RPG 40 ta RPG 41 zi zbilshenim do 1400 g zaryadom vibuhovoyi rechovini i z pidvishenoyu do 25 mm bronebijnistyu Bojova efektivnist protitankovih granat drobnoyi diyi viyavilasya velmi nevisokoyu cherez nebezpeku dlya granatometnika yakij povinen buv tochno zakinuti vazhku granatu nablizivshis do tanku a potim sprobuvati shovatisya vid potuzhnogo vibuhu sho obmezhuvalo efektivne zastosuvannya takih granat Pershi protitankovi granati predstavlyali iz sebe samorobni pristroyi Nimci pershimi pid chas Pershoyi svitovoyi vijni pridumali improvizovani protitankovi granati zv yazavshi kilka korpusiv poshirenoyi granati Stielhandgranate bez rukiv ya z odniyeyu granatoyu z ruchkoyu shob stvoriti odnu bilsh potuzhnu granatu V boyu granatu zakidali na dah abo pid dnishe tanku yakij povilno ruhavsya 2 3 km god de bronya bula najbilsh tonkoyu Taka zh granata zastosovuvalasya nimcyami pid chas Drugoyi svitovoyi vijni Pozayak granata sporyadzhalasya perevazhno surogatami vona ne mala mogutnoyi ni fugasnoyi ni brizantnoyi diyi Shob zavdati znachnoyi shkodi vazhkij bronetankovij tehnici RSChA nimeckoyu pihotoyu praktikuvavsya rizikovanij prijom zv yazka granat z 3 5 shtuk za dopomogoyu poyasnogo remenya pidsuvalasya pid kormovu nishu bashti tanka i pidrivalasya distanciyi detonatora grenaderu cilkom vistachalo shob zistribnuti z ruhomoyi mashini i shovatisya vid vibuhu U razi uspihu bashtu zrivalo z pogona abo prinajmni zaklinyuvalo Dlya urazhennya tanka prorivu KV 2 bulo duzhe diyevim zasobom zakinuti granatu do stvolu 152 mm gaubici yakoyu toj buv ozbroyenij Navit yaksho u stvoli na moment vibuhu ne bulo snaryada sam stvol vtrachav cilisnist i pri nastupnomu postrili rozrivavsya Pid chas Drugoyi svitovoyi vijni soldati vsih armij robili improvizovani protitankovi granati ukladayuchi kilka oboronnih fugasnih granat v mishok Cherez yih veliku vagu taki pristroyi zazvichaj zastosovuvalisya z duzhe blizkoyi vidstani abo zh bezposeredno mistilisya u vrazlivih miscyah na vorozhij tehnici sho zvichajno bulo duzhe nebezpechnim prijomom Inshij metod yakij vikoristovuvali napriklad bijci britanskogo opolchennya 1940 roku peredbachav zakladku dinamitu abo yakogo nebud fugasnogo zaryadu v tovstu shkarpetku yaku zmashuvali gustim mastilom yakij do zastosuvannya klali u vidpovidnu do rozmiru konservnu banku Dlya zastosuvannya boyec pidpalyuvav bikfordiv shnur i vijnyavshi pristrij z banki kidav jogo u napryamku bashti tanka v nadiyi sho vona prilipne do broni do vibuhu U razi uspihu ce viklikalo vnutrishnye roztriskuvannya bronovogo lista vrazhayuchi ekipazh tanka Nevidomo zastosovuvavsya uspishno cej tip improvizovanoyi protitankovoyi granati koli nebud v boyu Do kincya 1940 roku anglijci vveli v ekspluataciyu specialno rozroblenu klejku protitankovu granatu vidomu yak Lipka granata angl Sticky Bomb Lipka bomba en britanska protitankova granata viroblena pid chas Drugoyi svitovoyi vijni bula odnim z vidiv protitankovoyi zbroyi yaka bula rozroblena dlya vikoristannya v britanskij armiyi i opolchenni v yakosti specialnogo virishennya problemi vidsutnosti dostatnoyi kilkosti protitankovih garmat u period pislya evakuaciyi Dyunkerka Rozroblena grupoyu vijskovogo vidomstva MD1 yaka vklyuchala majora Millisa Dzheffersa ta Styuarta Makre granata skladalasya z sklyanoyi sferi yaka mistila nitroglicerin pokritij potuzhnim kleyem v otochenni listovogo metalevogo korpusu Koli soldat vityagav cheku na ruchci granati korpus rozkrivavsya i vidkrivav sferu insha cheka aktivuvala spuskovij mehanizm i soldat povinen buv potim sprobuvati priklasti granatu do odnogo z vorozhih tankiv abo inshogo transportnogo zasobu z dostatnoyu siloyu dlya rozlomu sklyanoyi sferi Pislya togo yak vona bula prikriplena do bortu vidpuskavsya vazhil na ruchci yakij aktivuvav p yatisekundnij zapobizhnik yakij potim pidrivav nitroglicerin Finski granati chasiv Zimovoyi vijni Vazhka fugasna granata livoruch Gachok na korobi buv priznachenij dlya zakriplennya granati na tanku sho bulo ne viklyucheno u razi yaksho motorne viddilennya bulo vkrite sitkoyu rabiceyu Pid chas Zimovoyi vijni finska armiya yakij katastrofichno brakuvalo efektivnoyi protitankovoyi zbroyi shiroko vikoristovuvala vazhki fugasni granati Fini vikoristovuvali kilka variantiv fugasnih granat v zalezhnosti vid tipu radyanskih bronemashin Vvazhalosya sho dlya poshkodzhennya gusenici dosit bulo 1 2 kg trotilu Vibuh chasto rozbivav 3 4 traki gusenici desho poshkodzhuyuchi kotok Vdalo roztashovana granata rujnuvala kotok Neridko ushkodzhuvavsya i balansir virnishe rozbivavsya jogo pidshipnik Troh kilogram trotilu koli zaryad buv zakinutij na dah motornogo viddilennya tanka bulo dostatno shob znishiti bud yakij tank yakij vikoristovuyetsya u vijni Krim fabrichnih granat fugasnogo tipu soldatami najchastishe vigotovlyalisya kustarni pristroyu z blokiv vibuhivki prikriplenih drotom do doshechki U lyutomu 1940 roku finska armiya otrimala nastanovu po zastosuvannyu fugasnih granat v yakij bulo navedeno kilkist trotilu dostatnyu dlya vivedennya z ladu riznih tankiv i bronemashin 2 kg bulo dostatno dlya znishennya 6 tonnih bronemashin T 38 3 kg bulo dostatno dlya znishennya 12 tonnih bronemashin T 26 BT 7 4 kg bulo dostatno dlya znishennya 30 tonnih bronemashin T 28 Ruchni protitankovi granati abo metalni mini z kumulyativnimi golovnimi chastinami Yaponska metalna kumulyativna granata chasiv DSV Teoretichna probivna zdatnist kumulyativnih snaryadiv proporcijna dovzhini kumulyativnogo strumenya i kvadratnomu korenyu vidnoshennya shilnosti oblicyuvannya voronki do shilnosti broni Praktichna glibina proniknennya kumulyativnogo strumenya u monolitnu bronyu isnuyuchih boyepripasiv variyuyetsya v diapazoni vid 1 5 do 4 kalibriv Serednya dalnist kidka stanovit 18 20 metriv Yaksho soldat v okopi i tank ide na nogo rekomenduyetsya lyagti na dno okopu propustiti tank nad soboyu i metnuti granatu v kormu She 1888 roku amerikanec en doslidzhuvav i dokladno opisav kumulyativnij efekt u svoyih robotah Prote z tiyeyi chi inshoyi prichini u vijskovih cilyah ci rozrobki buli vikoristani lishe cherez pivstolittya U Radyanskomu Soyuzi v 1925 1926 rokah vivchennyam zaryadiv vibuhovih rechovin z viyimkoyu zajmavsya profesor Spochatku kumulyativni snaryadi nazivalisya broneprozhigayuchimi bo vvazhalosya vihodyachi z formi probitoyi voronki sho same voni propalyuyut bronyu Naspravdi zh pri pidrivi zaryadu temperatura oblicyuvannya dosyagaye lishe 200 600 C sho znachno nizhche temperaturi yiyi plavlennya 1938 roku Franc Tomanek nim Franz Rudolf Thomanek u Nimechchini i de u SShA nezalezhno odin vid odnogo vidkrili efekt zbilshennya probivnoyi zdatnosti pri zastosuvanni metalevogo oblicyuvannya konusa Popri ce kumulyativni protitankovi granati otrimali shiroke poshirennya lishe do seredini Drugoyi svitovoyi vijni Radyanska rushnichna granata VPGS 41 ros Vintovochnaya protitankova granata Serdyuka zrazka 1941 roku viroblyalasya v 1941 1942 rokah yak protitankova zbroya ale cherez nevisoki yakosti ta nebezpechnist konstrukciyi shirokogo zastosuvannya ne otrimala i bula zaminena ruchnimi protitankovimi granatami Piznishe z yavilisya ruchni protitankovi granati abo metalni mini z kumulyativnimi golovnimi chastinami napriklad radyanski RPG 43 RPG 6 abo nimecki PWM 1L Broneprobittya zroslo do 70 100 mm pri zustrichi z pereshkodoyu pid pryamim kutom sho dlya bagatoh tipiv tankiv zavershalnogo periodu vijni bulo vzhe nedostatno Krim togo dlya efektivnogo vivedennya tanka z ladu buv potriben cilij nabir umov sho dodatkovo znizhuvalo efektivnist ruchnoyi metalnoyi zbroyi z kumulyativnoyu bojovoyu chastinoyu Statuya soldata V yetminya z protitankovoyu zbroyeyu Muzej Armiyi v Hanoyi Naprikinci Drugoyi svitovoyi vijni yaponci ne mayuchi dostatno efektivnoyu protitankovoyi artileriyi i pihotnih protitankovih zasobiv chasto zastosovuvali taktiku samogubnih atak posilayuchi proti amerikanskih tankiv svoyih pihotinciv z rancevimi magnitnimi minami i protitankovimi granatami i vikoristovuvali smertnikiv kamikadze ozbroyenih kumulyativnoyu granatoyu na zherdini v yakosti zbroyi proti amerikanskih tankiv Pislya cogo analogichnu zbroyu takozh vikoristovuvali v yetnamci v hodi V yetnamskoyi vijni Kamikadze povinen buv vikoristovuvati granatu v yakosti protibortovoyi mini zabezpechuyuchi optimalnij kut nahilu po vidnoshennyu do broni sho zabezpechuvalo urazhennya broni zavtovshki do 150 mm Odnak do kincya vijni yaponski protitankovi kamikadze Tejsintaj buli maloefektivnimi tomu sho amerikanski vijska zavzhdi suprovodzhuvali tanki silnimi pidrozdilami morskoyi pihoti Tankovi bitvi yak na Shidnomu abo Zahidnomu frontah u Yevropi buli ridkisni Osnovnij tyagar boyiv na Tihomu okeani nesla pihota yaka suprovodzhuvala tanki i bula u zmozi zahistiti yih vid voroga 1950 roku prijnyata na ozbroyennya RKG 3 kumulyativna granata udarnoyi diyi V poloti granata stabilizuyetsya i letit donnoyu chastinoyu vpered dlya cogo pid chas polotu rozkrivayetsya tkaninnij stabilizator u formi konusa Pri vluchanni v cil granata probivaye bronyu tovshinoyu do 150 mm Dlya borotbi z suchasnimi tankami osnashenimi dinamichnim zahistom ci granati vzhe malo pridatni ale z BMP BTR ta inshimi bronemashinami voni legko spravlyayutsya Zovnishni zobrazhennya Armiya SShA Koncepciya HAG pochatku 1980 h Details of HAG concept US Army Details of Combat Use of HAG US Army Naprikinci 1970 h kerivnictvo armiyi SShA bulo sturbovane vidsutnistyu protitankovih zasobiv u svoyih tilovih chastinah neobhidnih dlya borotbi z desantovanimi z povitrya u til vorozhimi bronemashinami Koli armiya SShA poprosila rozibratisya z ciyeyu spravoyu armijski inzheneri zaproponuvali skopiyuvati protitankovu granatu virobnictva NDR AZ 58 K 100 yaka bula zdobuta amerikanskoyu rozvidkoyu Cya koncepciya bula nazvana HAG angl High explosive Antiarmor grenade HAG fugasna protitankova granata bo za armijskoyu terminologiyeyu kumulyativni protitankovi boyepripasi nazivalisya angl High explosive Anti tank HEAT Todi yak civilni inzheneri yaki pracyuvali dlya armiyi SShA dumali sho ce bula chudova ideya vona bula negajno vidkinuta bo majzhe vsi starshi oficeri armiyi SShA z dosvidom voyennih dij vvazhali sho cya zbroya bude bilsh nebezpechnoyu dlya svoyih vijsk nizh dlya voroga Rozrobki buli tiho pokladeni na policyu do seredini 1980 h rokiv Ce rishennya zalishilo bagato tilovih chastin bez protitankovoyi zbroyi bilsh efektivnoyi nizh velikokalibernij kulemet M2 Ridinni zapalni granatiPlyashka iz zapalnoyu sumishshyu britanskogo ampulometa Northover Projector Zvichajna konstrukciya sklyana plyashka sho mistit goryuchu ridinu i zapal v samomu primitivnomu varianti na shijci zakriplena zmochena palnim ganchirka Pri vikoristanni zapal pidpalyuyut i kidayut plyashku v cil sklo rozbivayetsya goryucha ridina roztikayetsya i zapalyuyetsya vid zapalu Zazvichaj mistyat spirt i benzin ale vikoristovuvalisya j inshi goryuchi ridini Dlya stvorennya zadimlennya dodavavsya dogot abo kam yanovugilna smola Pri popadanni v cil sklyana plyashka rozbivayetsya goryucha sumish rozlivayetsya po poverhni meti i zapalyuyetsya vid palayuchoyi probki Koktejli Molotova zastosovuyutsya golovnim chinom proti avtomobiliv i bronetehniki Pri kidku osnovnoyu metoyu ye potraplyannya palayuchoyi ridini v motorne viddilennya Vikoristannya pov yazane z rizikom dlya zhittya cherez neobhidnosti distatisya cili na vidstani kidka V cilomu efektivnist plyashkovih atak proti bronetehniki nevelika dlya urazhennya dviguna neobhidno potrapiti u ventilyacijni reshitki pozadu bashti a dlya cogo potribno perebuvati zboku abo pozadu vid tanka sho zazvichaj mozhlivo lishe v umovah miskoyi gerilyi abo kinuvshi plyashku z okopu yakij v cej moment peretinaye tank Pid chas Drugoyi svitovoyi vijni ventilyacijni reshitki tankiv stali zakrivati rabiceyu Zavdyaki comu plyashki pruzhinili i ne rozbivayuchis skochuvalisya z tanka Suchasni tanki obladnani nadijnimi zasobami zahistu vid plyashok z goryuchoyu sumishshyu hocha poshkodzhennya vognem zovnishnih detalej tanka mozhe prizvesti do znizhennya jogo boyezdatnosti Dlya britanskogo ampulometa Northover Projector plyashka iz zapalnoyu sumishshyu bula shtatnim boyepripasom Gvintivkovi granatiChlen Britanskogo opolchennya demonstruye gvintivku obladnanu mortirkoyu yaka zaryadzhena protitankovoyu rushnichnoyu granatoyu en 3 serpnya 1942 roku U 20 30 i rr na ozbroyenni RSChA stoyav dulnozaryadnij granatomet Dyakonova Granatomet Dyakonova skladavsya z mortirki pricilu kvadranta i soshki Jogo vikoristovuvali dlya urazhennya oskolkovoyu granatoyu zhivoyi sili protivnika Stvol mortirki kalibru 41 mm mav tri gvintovih narizi Vona zhorstko kripilasya u chashechci yaka nagvinchuvalasya na shijku Ta svoyeyu chergoyu nadyagalasya na stvol gvintivki i fiksuvalasya na mushci virizom U toj zhe chas postalo pitannya pro nadannya comu granatometu protitankovih vlastivostej Pid chas vijni na ozbroyennya bula prijnyata granata VKG 40 Yiyi korpus mav obtichnu formu na cilindrichnij chastini tri providnih vistupi U hvostovij chastini konichnoyi formi montuvavsya donnij detonator yakij vklyuchav inercijne tilo kapsul detonator drotyanu cheku i dodatkovij detonator Donnu chastinu zakrivav kovpachok Dlya vidstrilyuvannya granati vikoristovuvavsya specialnij holostij nabij z 2 75 gramovim zaryadom porohu marki P 45 abo VP VKG 40 vikoristovuvalasya duzhe obmezheno Ce poyasnyuyetsya nizkoyu shilnistyu strilbi i nedoocinkoyu rushnichnogo granatometa Vtim piznishe na ozbroyennya buli prijnyati gvintivkovi protitankovi granati VG 44 i VG 45 do karabiniv Na pochatku 1942 roku na ozbroyennya bula prijnyata shompolna VPGS 41 gvintivkova protitankova granata Serdyuka zrazka 1941 roku stvorena v konstruktorskomu byuro Narkomatu vugilnoyi promislovosti kerivnikom yakogo buv Serdyuk VPGS 41 skladalasya z obtichnogo korpus v yakomu buv rozmishenij kumulyativnij zaryad detonator i hvist shompol yakij vstavlyavsya v stvol gvintivki Na shompol nadyagalasya obojma zi stabilizatorom Pri vstavlyanni shompola stabilizator pritiskavsya do korpusu Pislya vilotu granati stabilizator fiksuvavsya na zadnomu kinci shompola Dlya postrilu vikoristovuvavsya holostij patron Anglijcyami pid chas Drugoyi svitovoyi proti tankiv i bronemashin zastosovuvavsya 51 milimetrovij dulnozaryadnij gladkostvolnij gvintivkovij granatomet Spochatku peredbachalosya sho z cogo granatometa bude vistrilyuvatisya ruchna granata Millsa 1940 roku z yavilasya granata 68 yaka mala stalevij cilindrichnij korpus z kumulyativnim zaryadom prikrivavsya ploskoyu krishkoyu donnij inercijnij detonator kapsul detonator i kapsul zapalnik Broneprobivnist do 50 mm U hvostovij chastini korpusu buv chotirilopatevij stabilizator Korpus buv pofarbovanij u zhovto burij kolir iz zelenim i chervonim paskami Dlya postrilu vikoristovuvali holostij patron Granatu 68 obmezheno zastosovuvali u Franciyi v 1940 roci U 1941 1942 rokah yiyi perevazhno vidavali v chastini Home Guard miscevoyi oboroni Dlya postrilu takozh vikoristovuvavsya legkij 51 milimetrovij minomet V armiyi Spoluchenih Shtativ za chas vijni bula sformovana sistema rushnichnih granat yaka vklyuchala protipihotni protitankovi dimovi i navchalni zrazki Mortirok ne bulo vsi granati zabezpechuvalisya stabilizatornimi trubkami yaki nasadzhuvalisya na metalni pristosuvannya nadulnik na stvoli gvintivki abo karabina Granati vistrilyuvali vidpovidnimi holostimi patronami Protitankova granata M9A1 mala obtichnij korpus v yakomu rozmishuvavsya kumulyativnij bojovij zaryad stabilizatornu trubku osnashenu kilcevim stabilizatorom i inercijnij donnij detonator Amerikanski morski pihotinci taki granati uspishno vikoristovuvali v 1944 roci na ostrovah Tihookeanskogo regionu proti yaponskih legko bronovanih Dlya navchannya vikoristovuvali navchalnu granatu M11 A2 yaka povtoryuvala M9A1 za formoyu masoyu i rozmirami Nimeckij granatomet Schiessbecher yavlyav soboyu 30 milimetrovu nariznu dulnozaryadnu mortirku masoyu 835 g Stvol ugvinchuvavsya v chashechku yaka plavno perehodila v shijku Mortirku odyagali na stvol karabina abo gvintivki i kripili zatisknim pristroyem Pricil kripili obojmoyu z gvintom pered stvolnoyu korobkoyu livoruch Kaliberna granata G Pz gr mala bronebijna granata mala ozhivalno cilindrichnij korpus Na hvostovij chastini gotovi narizi Kumulyativnij zaryad prikrivav balistichnij kovpachok Dlya pidrivu sluzhiv donnij inercijnij detonator cherez kapsul detonator Takozh buv dodatkovij detonator Do kincya 1941 roku stala yasna neefektivnist 7 92 mm PTR PZ B 39 tomu v 1942 roci na jogo osnovi stvorili protitankovij granatomet Granatbuche 39 Gr B 39 Dlya strilbi granatoyu Gr G Pz gr Gr G Pz gr 46 vikoristovuvali metalnij patron stvorenij na osnovi patrona 318 i mav posilenij porohovij zaryad Krim togo u Nimechchini specialno dlya signalnogo pistoleta rozrobili protitankovij postril Wurfgranatpatron 326 HL LP nadkalibernoyu granatoyu z broneprobivnistyu 50 mm Odnak cherez nizku vluchnosti cej deshevij i prostij zasib ne otrimav shirokogo zastosuvannya Vikoristannya nariznogo 5 nariziv v kanali stvola signalnogo Kampfpistole Z stvorenogo naprikinci 30 h rokiv na osnovi signalnogo gladkostvolnogo Valtera zrazka 1934 roku zdavalosya bilsh vdalim rishennyam Pistolet peretvoryuvavsya na granatomet priyednannyam skladnogo pricilu i metalevogo priklada Protitankovij postril Wurfgranatpatron H62LP yavlyav soboyu modifikaciyu ruchnoyi kumulyativnoyi granati PWM 1 Odnak pislya postrilu na vidstani bilshe 30 m vona pochinala perekidatisya Protitankova granata Panzerwurfkorper 42 LP rozroblena v 1942 roci viyavilasya najbilsh vdaloyu Protitankovi gvintivkovi opereni granati yaki mayut kumulyativnu bojovu chastinu aktivno rozvivalisya pershi dvadcyat rokiv pislya vijni belgijska Energiya francuzki Mle 50 i 61 ispanska G L 61 i amerikanska M 31 Odnak naprikinci 60 h rokiv zrostannya bronezahistu tankiv vivelo dani granati z chisla protitankovih zasobiv Prote zalishalasya mozhlivist yih zastosuvannya proti ukrittiv i legkih bronemashin Ne vipadkovo v poznachennyah danih granat abreviaturu AT anti tank zminili AR armour penetrative bronebijna pri comu kumulyativnu bojovu chastinu zaminili kumulyativno oskolkovoyu Reaktivni granatiPG 7VL Promin z granatoyu PG 7L Dlya zbilshennya dalnosti polotu buli stvoreni reaktivni granati U nih rozginnij zaryad zgoryaye postupovo rozganyayuchi granatu Protitankovi kumulyativni granati yakimi strilyayut z granatometiv mayut bojovu dalnist do 400 metriv i zdatni probivati beton ceglyanu kladku i inshi pereshkodi Porivnyannya populyarnih modelej protitankovih granat Zbroya Diametr Pochatkova shvidkist Boyegolovka Broneprobivnist ocinka Dalekobijnist Optichnij pricil kratnistyu M67 90 mm 213 m s 3 06 kg Kumulyativnij boyepripas 350 mm 400 m 3X M2 Carl Gustaf 84 mm 310 m s 1 70 kg Kumulyativnij boyepripas 400 mm 450 m 2X LRAC F1 89 mm 300 m s 2 20 kg Kumulyativnij boyepripas 400 mm 600 m 3X RPG 7 85 mm 300 m s 2 25 kg Kumulyativnij boyepripas 320 mm 500 m 2 5 X B 300 82 mm 280 m s 3 00 kg Kumulyativnij boyepripas 400 mm 400 m N dNavchalno imitacijni granatiRozrizni garmati Rozrizna granata RKG 3EM Navchalno imitacijni granati ne lishe kopiyuvali formu i vagu ale i imituvali vibuh granat zvukovim i dimovih efektom za dopomogoyu nevelikogo zaryadu dimnogo porohu Zovni voni vidriznyalisya nayavnistyu otvoru v dnishi korpusu cherez yake pri imitaciyi vibuhu vihodili porohovi gazi Na vidminu vid rozriznih ta navchalno trenuvalnih granat yaki nazivalisya tak samo yak i yih bojovi prototipi tilki z dodavannyam slova rozrizna abo navchalno trenuvalna navchalno imitacijni granati mali inshi nazvi imituyucha RGK 3 mala nazvu UPG 8 navchalna protitankova granata Imitacijnij zapal skladayetsya z udarnogo mehanizmu i imitacijnoyi chastini mizh yakimi prokladena perehidna vtulka Udarnij mehanizm vlashtovanij tak samo yak u zapala UZRGM tilki udarnik u nogo trohi dovshij Imitacijna chastina takozh skladayetsya z tih zhe chastin sho i u UZRGM ale zamist kapsulya detonatora vona maye specialnu gilzu z zaryadom dimnogo porohu Pri povtornomu vikoristanni granati zminyuyetsya tilki udarnik i imitacijna chastina zapalu Inshi chastini zapalu i korpus granati vikoristovuyutsya bagatorazovo Navchalno imitacijni granati dozvolyayut vidpracovuvati navichki metannya ZahistProtikumulyativnij ekran z yavivsya yak vidpovid na stvorennya kumulyativnogo boyepripasu pered Drugoyu svitovoyu vijnoyu v Nimechchini Pid chas vijni radyanski tankisti privaryuvali do broni specialni sitchasti ekrani fabrichnogo virobnictva pomilkovo interpretovani na Zahodi yak pancirni lizhka tonki listi zaliza j blyahi dlya zahistu vid nimeckoyi perenosnoyi protitankovoyi zbroyi z kumulyativnimi boyepripasami tipu Faustpatron Pancerfaust tosho Shirokogo zastosuvannya protikumulyativni ekrani todi ne znajshli bo za rezultatami radyanskih viprobuvan 1945 roku pokazali sebe neefektivnimi proti ostannih versij faustpatroniv z tipovih distancij miskogo boyu bronya vse odno probivalasya hocha diametr proboyini i zmenshuvavsya Korpusi nimeckih tankiv Tigr pokrivalisya dlya zapobigannya prikriplennya do nih ruchnih magnitnih min specialnim skladom cimmeritom Taki zh miri buli prijnyati do nimeckih tankiv Pantera i SAU ostannogo periodu Drugoyi svitovoyi vijni Odnak taki mini vikoristovuvalisya lishe v nimeckij armiyi i ne vikoristovuvalisya yiyi suprotivnikami i v toj zhe chas nanesennya takogo pokrittya bulo spravoyu vazhkoyu i trudomistkoyu tak sho 1944 roku cherez rik zastosuvannya vid nogo vidmovilisya She pid chas Drugoyi svitovoyi vijni bulo pomicheno sho urazhennya tanka najchastishe menshe yaksho snaryad yakij urazhaye tank potraplyaye v navisheni na broni tanka vibuhovi rechovini Spochatku taki sposterezhennya vvazhalisya hocha i gidnimi doviri ale praktichno nepridatnimi oskilki v ryadi vipadkiv strazhdav ne tilki protitankovij snaryad ale i sama bronya Odnak sama tema ne bula zakrita i pershi zrazki dinamichnogo zahistu buli rozrobleni v SRSR naprikinci 1950 h rokiv NDI Stali pid kerivnictvom akademika Bogdana Vojcehovskogo Leninska premiya 1965 roku u seredini 60 h rokiv analogichni rozrobki proveli u FRN inzhener doslidnik Manfred Held Manfred Held koncern MBB Schrobenhausen Po ryadu prichin takih yak dostatnij riven zahistu radyanskoyi bronetehniki do momentu stvorennya dinamichnogo zahistu jogo virobnictvo ne pochinalosya do seredini 80 h rokiv Vpershe dinamichnij zahist stvorenij na osnovi nimeckogo dosvidu bulo vstanovlena na tankah Izrayilyu pid chas Livanskoyi vijni 1982 roku Div takozhProtitankova kerovana raketaPrimitkiA B Shirokorad Tankovaya vojna na vostochnom fronte Uchebnoe posobie po nachalnoj voennoj podgotovke Moskva DOSAAF 1971 S 173 Arhiv originalu za 9 serpnya 2017 Procitovano 19 grudnya 2017 PosilannyaVintovochnye protivotankovye granaty vo Vtoroj mirovoj vojne 22 grudnya 2017 u Wayback Machine